Hej. Jeg kommer fra et sted uden for muren, -
- hvor vi nær har tilintetgjort hinanden.
Vi oprettede jeres by som et eksperiment.
Kun sådan kan vi genfinde den menneskelighed, vi har mistet.
Vi dannede faktionerne for at skabe fred.
Men vi tror, at nogle af jer vil overskride disse faktioner.
Det er divergenterne. De er eksperimentets sande formål.
De er altafgørende for menneskehedens overlevelse.
Hvis du ser dette nu, er mindst en af jer beviset for, -
- at vores eksperiment er lykkedes.
I skal nu ud af jeres isolation og atter slutte jer til os.
Muren går nu ned efter Evelyns ordre.
Vi har ladet jer tro, at I var de sidste af os. Men det er I ikke.
Menneskeheden venter jer med håbet i behold bag muren.
Vi er næsten oppe.
Jeg er lige bag dig.
- Lider du af højdeskræk? - Nej. Hvem har fortalt dig det?
Nogle gange, når jeg ser ud over muren, kan jeg se noget derude.
- Kan du det? - Nej. Det kan jeg ikke.
- Måske skal du se bedre efter. - Jeg kigger.
Jeg ser bare ikke det samme som dig.
Når det er lige for næsen af dig, vil du se det.
Skal vi virkelig gøre det her?
Ja.
Folk i Chicago.
I er nysgerrige efter, hvad der er uden for muren, -
- men muren beskytter os.
Husk, at det var byens fædre, som inddelte os i faktioner.
Indtil vi kender deres intentioner, skal muren bestå.
Jeanine er død. I dag begynder sagen mod hendes medsammensvorne.
Hun bringer forræderne for retten og lukker porten.
- Hun begår samme fejl som Jeanine. - Jeg må tale med hende.
Jeg tror stadig, jeg kan tale hende til fornuft.
- Men det ændrer ikke noget, vel? - Nej.
Du skal skaffe noget til mig.
Hvad med solen og månen, nu jeg er i gang?
- Jeg ved, jeg kræver meget. - Det er umuligt. Jeg ordner det.
- Hvor skal vi hen? Må jeg komme med? - Drop det, Peter.
Nu ikke så fjendtlig. Her er ingen faktioner. Vi kan være venner.
Tris. Du skulle stå deroppe sammen med alle byens ledere.
Nej, jeg vil ikke være den, der laver reglerne.
Store ledere søger ikke magten. De følger deres kald.
Folk har brug for dig.
Se på mig! Se på mig!
Er du klar til at dø i dag?
Kom så!
Vent her.
Det her er nye tider for os alle.
Jeg dedikerede mit liv til at søge sandheden.
Under Jeanine lykkedes det mig ikke. Modtag min ydmyge undskyldning.
Men min fiasko har kun gjort mig mere opsat på at gøre det godt igen.
De Sanddrus faktion eksisterer ikke længere.
Men det skal ikke hindre mig i at holde ærlighedens fane højt -
- i genopbygningen af vores by.
Lad rettergangen begynde. Retfærdigheden skal ske fyldest.
Må sandheden sætte dig fri.
Du hjalp Jeanine med at overtage magten i Chicago -
- og brutalt kontrollere byens borgere. Mit eneste spørgsmål er:
Følte du dig berettiget til at myrde i hendes regimes navn?
Helt bestemt. Folk er som får.
De har brug for en hyrde. Og når de stritter imod ...
... bliver de slagtet.
- Vi skulle slagte dig! - Dræb ham!
Dræb ham! Dræb ham nu!
- Lad ham leve! - Dræb ham!
- Hold jer for gode til det her! - Lad ham leve! Vi er gode folk!
Hold jer for gode til det her!
Jeanine!
Jeanine er død. Lad os ikke holde liv i hendes ånd.
- Dræb ham! - Dræb ham!
Hvad vil du gøre? De skal have et svar.
- Det her er en henrettelse. - Nej, det her er en rettergang.
Jeg lytter til folkets ønske!
Tiden er inde til at løsrive os fra fortiden!
Han skal dø!
- Jeg vil ikke dø. - Det ville dine får heller ikke.
Engang ville jeg have sagt: "Jeg går med kærlighed, ikke had."
Den tid er forbi.
Ud! Ud!
Beatrice! Tilgiv mig!
Du har opildnet pøblen. Held og lykke med at styre dem.
Beatrice, jeg beder dig! Du må ikke lade dem dræbe mig!
Hvad fanden laver du? Vi skal slå fælles front.
Især da Tris nægter at stå blandt os.
Jeg vil ikke give hende ordrer.
Tror du virkelig, at du kan forhindre folk i at forlade byen?
Murene er låst. Mine soldater har strenge ordrer. Ingen slipper ud.
Hvorfor gik du i krig mod Jeanine ...
... hvis du bare vil være ligesom hende?
Ledere må træffe svære beslutninger for at beskytte deres folk.
Det vil du forstå, når du overtager min plads.
Jeg gør det her for dig.
Det er nok ikke det bedste tidspunkt at rejse på.
Vi kan ikke tage alle kampene her.
Beskeden var, at vi skulle ud og møde verden.
- Vi aner intet om afsenderne. - Gør det dig ikke nysgerrig?
Hvad med vores hjem?
Der er ikke længere noget hjem. Måske hjælper vi bedst Chicago udenfor.
Og hvis der ikke er noget tilbage derude?
Det kan jeg leve med, hvis du er sammen med mig.
Jeg kan ikke leve med ikke at gøre forsøget.
- Caleb skal for retten i morgen. - Ja, det ved jeg godt.
Jeg skylder ham ikke noget.
Nej, det gør du ikke.
Jeg tager ham her.
Troede du, jeg bad om lov?
Nej, Four! Du må ikke dræbe mig. Undskyld.
Tilgiv mig!
Du forsøgte at dræbe din egen søster.
Tilgiv mig. For alt.
Kom. Vi skal op.
- Beatrice? - Gå langsomt.
Alle fanger fra Intelligentsiaen skal holdes i burene. Stands!
Ham her klarer jeg selv.
Få dem ind!
Nu kan du godt komme frem, Caleb.
Tak, Four.
Du skal ikke takke mig. Det var din søsters idé.
Reddede du mig?
Det gør man for sin familie.
Ind i bilen.
Jeg vidste det.
- Hej, kammerater. - Smut, Peter.
Det er da også det, jeg gør.
Jeg vil ikke være her, når din skøre mor får dræbt alle, -
- som arbejdede for Jeanine.
Jeg kunne køre med jer, eller jeg kunne ...
... råbe: De slipper væk!
- Ind i bilen. - Det mente jeg jo nok. Tak.
Hva' så, Caleb?
Vi vil have sandheden!
- Han er en død mand! - Retfærdighed for alle!
Du har da en plan, ikke?
Jeg har ikke hørt om nogen fangeoverførsel.
Jeg fortæller dig om den nu.
Lad mig se overførselsordren.
Jeg har den her. Det hele er der. Luk op.
En til. Kom nu!
Tobias Eaton har taget Caleb Prior ud af hans bur.
Af sted.
En til!
Er du en statue, eller hvad? Luk lågen op.
Er de kommet igennem her?
Vi skal væk.
De slipper væk.
Tobias Eaton hjælper Caleb Prior på flugt. Skyd for at dræbe.
Ingen må komme over muren. Vi har strenge ordrer.
- Er I klar? - Ja.
Det er noget andet end at læse om det i bøger, ikke?
- Godt. Kysten er klar. - Nu skal vi se, hvad der er derude.
Følg mig.
Lort. Affyr nu.
Jeg har ham.
- Undskyld, Four. - Kom nu, kom nu.
Christina!
- Jeg er okay. - Var det en del af planen?
Evelyn har sat strøm til hegnet.
Vi gjorde det.
Tori? Tori!
- Åh gud. Tori? - Kom nu.
- Nej! Tori!
Klar til at køre!
Af sted.
Kom. Denne vej.
Hold da kæft.
Hvad er der sket her?
Der er ikke just nogen velkomstkomité.
"Menneskeheden byder jer velkommen med håbet i behold." Menneskeheden?
Vandhullet ser radioaktivt ud. Det har det nok været i 200 år.
- Hvad mener du? - Nogen har totalt ødelagt verden.
Lort.
Alle tiders. Nu bløder himlen.
Denne vej.
Kom nu. Vi må videre nu.
Det her er sjovt. Godt, vi tog af sted.
Hvad nu, hvis der ikke er noget derude?
Det må der være.
Jeg er bange.
Det er der nok grund til at være.
- Hørte I det? - Det er en motor.
Nogen kommer og henter os.
Det er Edgar. Løb!
Løb! Skift retning!
Hollis! Nej! Hollis!
Hvad er det for nogle?
I skal ikke være bange. Nu er I i sikkerhed. Velkommen, Four.
- Tris Prior. En ære at møde dig. - Hvor kender du vores navne fra?
Hvad i al...
Velkommen til fremtiden. Vi har ventet jer.
Vores plasmabobler beskytter jer mod giftstoffer.
- Vi skal nok klare os. - Ja.
Se der.
- Det her er utroligt. - Det er vanvittigt.
Milde Moses!
Det er Tris!
Velkommen til Bureauet for Genetisk Velfærd. Jeg hedder Matthew.
- Nu skal I ind til desinficering. - Det er dem fra Chicago.
Det er Tris Prior. Hun klarede den.
Bare rolig. Vi desinficerer jer bare for vores verdens giftstoffer.
Tag venligst tøjet af, og smid det i forbrændingslugen.
Vær venlig at træde frem.
Stil dig ind i cirklen.
Nu er du ren. Stik venligst din arm ind i hullet i væggen.
Du skal ikke være bange, Tris. Stik venligst armen ind i hullet.
Aldrig har jeg følt mig så ren.
Det var det bedste og særeste brusebad nogensinde. Lidt koldt ...
Hey, din er anderledes.
Hvorfor er de alle sammen forskellige?
Goddag og velkommen til Bureauet for Genetisk Velfærd.
I starten af det 21. århundrede -
- lærte forskere at kortlægge og senere omstrukturere genmasse.
... eller du kan vælge sundhed. Du kan vælge det tilstrækkelige.
Eller du kan vælge det fremragende.
En genetisk løsning, som giver dig kontrol over dit liv.
Hvorfor kun håbe på en god fremtid, når du kan vælge det perfekte?
Vælg Perfexia.
Forsøget på at slette menneskets fejl, -
- udslettede næsten menneskeheden.
Genetisk korrektion såede splid.
Og verden blev splittet ad, -
- indtil vi gik over grænsen og aldrig kunne vende tilbage.
I civilisationens aske dannede en flok ikke genmodificerede folk -
- Bureauet for Genetisk Velfærd her i Chicagos O'Hare Lufthavn.
Vores mission er at lede et stort forsøg:
At rense menneskets genmasse. Og Chicago er selve eksperimentet.
I deltager i bureauets arbejde og er nu vogtere over fremtiden.
Jeres skæbne begynder i dag.
Nå ... vær venlige at følge mig.
Hvad er en lufthavn?
Livet i bureauet kan være krævende. Men det er alle ofrene værd.
Vi har ikke de ønskede ressourcer, men forholdene er tilstrækkelige.
De er her i virkeligheden!
Vi henter dem i Vildmarken, gør dem sundere og giver dem en chance til.
- Hej, Four. - Hej, Four.
- Hvordan ved de, hvem vi er? - Forsøget er bureauets kerne.
Vores overvågningssystem er lysår foran, hvad I kender fra Chicago.
- De er vokset op med jer på skærmen. - Det er da ikke spor skummelt ...
Tilgiv dem, hvis de glor.
Jeres ankomst er det mest spændende, mange af os har oplevet.
Velkommen til jeres nye hjem.
Hvor er Four? Jeg sagde, de ikke måtte komme noget til.
Han tog med dem. Af egen fri vilje.
- Men han er i live? - Hører du efter?
- Han forrådte dig. - Nej. Det er bare kærlighed.
Han er din søn. Han burde være loyal, ligesom jeg er.
Det er du. Og du skal hvile dig, så du er klar til kamp.
Hvad synes du?
De har studeret os i 200 år. Vi må hurtigt ind i sagerne.
Vi giver det en chance, ikke?
Jo. Selvfølgelig gør vi det.
Jeg ville ønske, vi var alene.
Undskyld ... Chefen vil gerne tale med dig.
- Undskyld. Jeg mente kun Tris. - Må vi ikke gøre det sammen?
Du åbnede kassen med invitationen, -
- så chefen vil gerne takke dig personligt.
Vi ses senere.
- Tøj. - Tak.
Denne vej.
Hold din vrist ind under scanneren.
Adgang gives.
Ren.
Jeg havde aldrig troet, verden var så stor.
Chicago er kun en af 50 store byer, som fandtes alene på dette kontinent.
Derudover er der have og mere land, end du kan forestille dig.
Ser det alt sammen sådan her ud nu?
Ja.
Undtagen Providence. Derfor er vores arbejde her så vigtigt, Tris.
- Goddag. - De må være chefen.
Kald mig bare David. Det er en fornøjelse endelig at møde dig.
Du må have en masse spørgsmål.
Jeg fordøjer stadig alle indtrykkene.
Tris, jeg kender dig. Jeg så dig blive født.
Jeg så dine forældres kærlighed til dig.
Jeg så en lille pige med en lykkelig barndom -
- udvikle sig til en modig og beslutsom ung pige.
Du var skMY-SUBSengel, du trodsede Jeanine. Du reddede Chicago.
For dit folk er du en divergent. For rådet er du en freak.
For mig er du et mirakel.
Er du klar over, hvad der sker i Chicago lige nu?
Ja, selvfølgelig. Intelligentsiaen fik lavet noget værre rod.
At skabe ro og orden i Chicago er lige vigtigt for os begge to.
- Kun sådan kan vi redde de skadede. - Hvad er de skadede?
Genetisk korrektion fik katastrofale konsekvenser.
For modig bliver til ond. For rolig bliver til passiv.
For intelligent, og man har ingen empati. Ligesom din bror.
- Er Caleb skadet? - Ja.
I næsten 200 år har dygtige forskere boet her for at afprøve en teori.
Hvis vi kan redde de genetisk skadede fra Vildmarkens giftige miljø -
- og anbringe dem et sikkert sted, -
- så vil menneskets genmateriale måske hele sig selv -
- og tage sin oprindelige form.
Er jeg en af de folk?
Du er den eneste.
Det kan ikke passe. Four er også divergent. Vi er mange.
Det handler om at være ren, Tris. Du er genetisk ren.
- Resten er skadede. - Også Four?
Skadet. Ikke i så høj grad som Caleb, men han er skadet.
Hvis vi kan forstå, hvordan du blev ren, kan den måske hjælpe de skadede.
Hvad har det her med Chicago at gøre?
Jeg står til ansvar over for rådet. De bestemmer vores skæbne.
Jeg tager dig med til Providence for at møde dem.
Når de ser, at det er muligt, at du er mulig, vil det ændre alt.
Hvordan kan du tro mig på mit ord?
Men hvis du ikke tror på mig, så tro på din mor.
- Min mor? - Din mor blev ikke født i Chicago.
Hun blev født i Vildmarken og reddet af bureauet.
- Det er umuligt. - Se selv.
- Hvad er det? - Det er din mors mindeknapper.
Med dem kan du se verden gennem hendes øjne.
- Hvordan gør man? - Sæt en i hver tinding.
- Natalie, kom nu! - Jeg er ikke Natalie.
Vi må gemme os.
De kommer!
Vildmarksplyndrerne! Løb!
Jeg er ikke Natalie.
Bureauets soldater!
Venstre flanke! Ryk ud i højre side!
Vi tager dig med til bureauet. Du er reddet.
Du skal ikke længere være bange.
- Hvor mange flere reddede I i dag? - Ikke nok. Vi får aldrig nok.
Chicago skal lykkes, David. Det er vores eneste håb.
... en flok ikke-genmodificerede folk dannede -
- Bureauet for Genetisk Velfærd her i Chicagos O'Hare Lufthavn.
Du er reddet.
Jeres skæbne begynder i dag.
Tris ...
... i en svær tid gjorde din mor noget, ingen anden før havde gjort.
Hun tilbød at forlade bureauet og selv blive en del af eksperimentet.
Fordi hun vidste, at de skadede var værd at redde.
Hun troede så meget på forsøget, at hun selv ville tage del i det.
Hvis jeg kan vise rådet, at dit mirakel kan replikeres, -
- fuldender det hendes livsværk.
Så tvinges rådet til at betragte alle mennesker som værdige til livet.
Hjælp mig. Du reddede en by.
Hjælp mig med at redde verden.
Det var utroligt.
Det var, som om jeg så det hele gennem hendes øjne.
Det er svært at tro, at min mor kommer herfra.
Jeg forstår godt, hun rejste.
Stoler du på ham? På David?
Jeg stoler på hende.
- Adgang nægtes. - Tris?
Adgang gives.
- Der er du jo. Er du klar? - Hils David fra mig.
Tobias Eaton. Jeg skal tage mig af din træning.
Jeg hedder Nita. Kom.
- Hvorfor må alle ikke komme herop? - Det er en af rådets mange regler.
- Bestemt ikke min. - Jeg bryder mig ikke om det.
Snart vil det ikke være nødvendigt.
Men hvem har fortalt dig, at det er dårligt at være anderledes?
Jeg ved, det ikke var din mor.
Det kan jeg helt sikkert replikere. Jeg skal bare have noget tid.
Regina, du virker da rar nok, men jeg er ikke til skrivebordsarbejde.
Jeg skal have action på drengen.
I skal overvåge situationen i Chicago.
Det er der, der er action på drengen.
Hays, her er din kapsel. Prior, du er inde ved siden af.
Oprøret vokser. Evelyn begynder at give igen.
Hold øje, og indgiv en rapport.
Jeg er lige flygtet fra Chicago.
Og nu skal jeg se på Chicago resten af livet?
- Sammen med Caleb? - Vil du hellere ud i Vildmarken?
Den her overvågningsteknologi er vildt blæret. Skabt af et geni.
- Tak. Jeg nød at udvikle den. - Røvslikker!
Bare fortsæt, Prior.
Og du skal se at komme i sving.
- Der er fuld skrue på ildkraften. - Vildmarken er fuld af farlige folk.
- Tag den her på. - Hvad er det for nogle?
Det er personlige droner. De udvider synsfeltet og viser 3D-modeller.
- Som hos de gode, gamle SkMY-SUBSengle. - Her er ikke noget, der er gammelt.
- Her. - Tak.
Aktivér headset.
Venstre hånd aktiverer dronerne.
- Kan den mere? - Ikke det store.
Brug dronerne til målsøgning. Det tager lidt tid at få styr på.
Ja ...
Okay.
Identificeret.
Mål identificeret.
Jeg har styr på det.
- Må jeg spørge om noget? - Ja.
Hvis min mor blev født i Vildmarken, hvordan endte hun så i Chicago?
I kunne ikke bare sende hende ind ad porten, vel?
Rådet planlægger altid nøje, hvordan de introducerer nye elementer.
Men de griber ind, når det er nødvendigt.
- Ja. - Hvorfor griber de ikke ind nu?
Det vil de også gøre, når vi har fremført vores sag.
- Kan jeg stadig regne med din hjælp? - Ja. Kan jeg regne med dig?
Jeanine havde ikke en chance mod dig.
Jo hurtigere vi bliver færdige, desto hurtigere tager vi til Providence.
Allegiant. Er det det, I kalder jer?
"Pacifisterne" virkede ikke længere passende.
Hvad sværger I så jeres troskab? Faktionssystemet?
Faktionerne sørgede længe for fred.
Selv blev jeg udstødt af min faktion og måtte opgive mit liv og mit barn.
Jeg forstår godt din vrede.
- Men vejen frem ... - Den er vi allerede på.
Jeg lovede at komme alene, men jeg er ikke sanddruelig eller pacifist.
Jeg vil lyve og kæmpe, hvis jeg er nødt til det.
Kan du se de her ar? Jeg er ikke født som pacifist.
Og jeg er ikke bange for at kæmpe for det, jeg tror på.
- Vi er som to dråber vand. - Det behøver ikke være sådan her.
Vi kan finde en fælles løsning.
- Tilbage! - Stop!
Okay, hold mig orienteret.
Nogle skMY-SUBSengle har sluttet sig til Johanna.
Men resten af Sanddru står stadig bag Evelyn.
Det går snart amok. Har David nævnt, hvad han kan gøre?
Så snart vi har talt med rådet, griber bureauet ind.
Så alt afhænger af det gådefulde råd?
- Og hvis de ikke vil gribe ind? - David er sikker i sin sag.
David, ja ...
Jeg har fundet ud af, hvorfor jeg ikke må gå ovenpå.
- Jeg er skadet, og du er ren. - Det ved jeg godt.
- Hvornår ville du fortælle mig det? - Det ved jeg ikke.
Jeg troede ikke, det betød noget.
Det er ligegyldigt, om du er ren eller skadet.
Du er den samme i mine øjne.
Bureauet er langtfra perfekt. Men de reddede min mor ud af Vildmarken.
- Ellers sad jeg ikke her i dag. - Hvad ved du om Vildmarken?
- Du ved kun, hvad de fortæller dig. - Han har brug for dig ovenpå.
Han har brug for dig ovenpå.
Det er rare folk. Sære, men rare.
De er i hvert fald sære.
Men man vænner sig til det.
Jeg vil med til Vildmarken næste gang.
- Du er ikke klar. - Jeg tager med.
Tris ...
Jeg er udmærket klar over, at adskillelsen er svær for dig og Four.
Men jeg kender jer to godt nok til at vide, at I nok skal finde ud af det.
Vi har det fint.
Alt er fint.
Godt. Arbejdet kalder.
Så er det nu! Fald ind! Klart vejr! Nu skal vi ud!
Kom så, kom så! Af sted!
Kom så!
Okay, hør lige efter!
Det er en humanitær mission, men Lindale-kolonien er farlig.
- Forstået? - Ja!
- Hvad er den forventede levetid? - 25-30 år.
Hvis vi får dem ind tidligt, bliver de op til 60 i bureauet.
SkMY-SUBSengel, hvis det stod til mig, var du ikke med.
Du troede, der var råt i Chicago, men det her er Vildmarken.
Missionen er at redde så mange børn som muligt fra de kummerlige forhold.
Hold våbnene klar, og overhold protokollen.
Jeg vil ikke miste nogen.
Bullfrogs! Frem med jeres våben!
Der kommer Bullfrogs! Løb!
Kom så!
Droner! Af sted!
- Hjælp! - Stop.
Jeg vil have min far! Nej!
Kom!
Løb!
Målsøgning.
Denne vej.
Mål identificeret.
- Stop! - Hold dig væk.
Vi vil bare hjælpe.
- Jeg vil bare tale med jer. - Tag ikke min familie.
- Stop! - Lad være!
Væk fra ham!
- Hvad har I gjort? - Det skal nok gå.
- Jeg vil se min far. - Kom så, Four!
- Det skal nok gå. - Videre!
- Kom så. - Romit!
Hvad fanden sker der her?
Bare gør dit arbejde, skMY-SUBSengel. Kom så.
Af sted!
To børn til hver. Af sted!
Stop!
Det hedder sæbe. Prøv det. Er du faret vild, stivert?
Jeg vil tale med Four. David og jeg skal til Providence.
Man er nok på fornavn med chefen ... Du er hurtig.
Lad hende nu være, Peter.
- Du behøver ikke forsvare mig. - Alle ret!
Gør luftfartøjet klar til Providence. Vi er der om en time.
Hej, David. Angående mit job ... Jeg er ikke lige kontortypen ...
Men helt fint, hvis du har travlt i dag. Vi tager det bare i morgen.
Jeg skal tale med dig.
Hvad er det her, Nita?
- Vaccinationer. - Vi fik da ingen vaccinationer.
Four ...
Se her.
- Hvad hedder du? - Hvad jeg hedder?
Hej.
- Jeg er ked af det med din far. - Min far?
- Vi ses på basen. - Ja.
Det er ingen humanitær mission. Vi stjæler de børn.
Det er det, vi gør.
David tager dem fra Vildmarken, sletter deres hukommelse -
- og opfostrer dem i bureauet.
Hvis man sletter deres hukommelse, sletter man deres identitet.
Det er vist hele pointen.
De var alle ubevæbnede.
Jeg bøjer mig ikke for det her.
Saml alle dem, der er tilbage. Vi slår til mod Evelyn.
Gør jer klar.
I dag besejrer vi Evelyn.
Uanset hvad det kræver.
Alt kører i realtid. Deres overvågning er exceptionel.
Træk nu lige hovedet ud af din egen røv. Det er vores hjem.
Og der udbryder krig.
- Hvor skal du hen? - Jeg må gøre noget ved det.
Four, hvad er det, du prøver på?
- Jeg henter Tris. Vi rejser. - Du må ikke gå derop.
- Hvad laver du? Du må ikke være her! - Four, det vil ikke lykkes.
Sikkerhedsbrud på centralelevatoren.
- Vi rejser. Lige nu. - Det kan jeg ikke.
Du forstår det ikke endnu, men de har løjet for dig.
- Hvad snakker du om? - Hvad de end har sagt til ...
Sænk våbnene.
- Han har stjålet børn fra forældre. - Vi giver dem et bedre liv.
- Ved at slå forældrene ihjel? - Det var et ulykkeligt uheld.
Ét forfærdeligt uheld gør ikke vores praksis forkert.
Alt her er fordækt.
Ville du redde et sundt barn eller en syg, gammel mand?
- Jeg ville ikke vælge. - Godt. Nu er de begge to døde.
Vi må af sted.
- Vi skal tilbage til Chicago. - Vi må vente.
- Nej. David er ikke den, du tror. - Du ved intet om David.
- Du ved ikke, hvad vi arbejder på. - Aner du, hvad der sker derude?
Selvfølgelig. Hvorfor tror du ellers, vi skal mødes med rådet?
- Nu skal du høre godt efter. - Tris.
Kom med mig.
Jeg er nødt til at gå.
Du begår en fejltagelse.
Er du klar?
Ja.
Autopilot aktiveret.
Hvis du vil til Chicago, kan jeg tage dig med.
Nej tak.
Vil du gå gennem Vildmarken? Nej, vel?
Det er ikke forbudt at tage hjem. Kom.
- Okay. - Jeg tager med.
Vi er klar! Flyv os til Chicago.
Jeg forstår godt dine følelser, -
- men det, du nu vil gøre, får betydning for folk i hele verden.
Hvis Four ikke kan se det, er det ikke din skyld.
David ville ikke have, du så det, du gjorde i Vildmarken. Han styrer alt.
Kun hans luftfartøj kan flyve gennem camouflagemuren.
Hvorfor fortæller du mig det?
Vi flyver dig ikke til Chicago.
Hold fast!
Velkommen til Providence.
Man forstår godt, de ikke vil dele.
En skønne dag vil hele verden være så smuk.
Flere genetiske markører understøtter denne konklusion.
Personlighedstest, adfærdsanalyser, respons på stimuli.
- Hun klarede alt med bravur. - Fantastisk, hvis det er sandt.
David har før løjet for os. Ikke, David?
- Jeg vil høre det fra pigen. - Hun vil sige det samme.
Føj os nu bare.
Det må have været et chok at finde ud af, du er ren.
Måske ved jeg ikke engang, hvad det vil sige.
Det er et chok. Jo mere jeg lærer om fortiden, -
- desto mere virker det, som om vi begår de samme fejl igen og igen.
- Tris. Ikke her, ikke nu. - Lad hende tale.
- Hvilke fejl? - Mennesker kan ikke kategoriseres.
Det virker ikke. Tiden er inde til at favne alle -
- i stedet for at inddele dem i grupper.
Uanset om de er rene eller skadede.
- Det er ikke på mødets dagsorden. - Det burde det være.
I ser det hele som et forsøg. Men folk i Chicago er virkelige.
De er i krig nu på grund af de skel, I indførte, og I hjælper dem ikke.
David kontrollerer administrationen af Chicago.
Han er her for at søge flere midler.
Dem gav vi ham gerne, men hvis det står så slemt til, som hun siger, -
- skal du så ikke først få orden på sagerne?
- Du sagde, du intet kunne gøre. - Jeg gør noget.
- Jeg genindfører faktionerne. - Hvad? Hvorfor?
Jeg håber, Allegiant klarer problemerne for mig.
Faktionerne fungerer. De bevarer freden. De skabte dig.
Jeg skulle aldrig have stolet på dig.
Du vil have ændringer uden ofre og fred uden kamp.
Sådan hænger verden ikke sammen.
Er du okay?
Jeg klarer mig. Vi er ikke langt fra bureauet.
Jeg må til Chicago. Evelyn skal vide, Johanna er hendes mindste problem.
Brug den her for at gå igennem camouflagemuren.
Vi har brug for din hjælp. Du ved ikke, hvad han er i stand til.
- Hvad med Tris? - Hun er i sikkerhed i bureauet.
Hun er for vigtig for ham.
Jeg har brug for et forspring.
Så sig til David, at jeg efterlod dig her. Okay?
- Hvorfor? - Tris vil regne ud, det er løgn.
Vi var ude for en ulykke. Der var turbulens, ikke voldsomt meget.
Måske var det et lyn. Vi styrtede ned.
Hvor er Four?
Jeg blev slået bevidstløs. Da jeg kom til mig selv, var alle døde.
Four lod mig ligge.
Vi sikrer os, han ikke er i kolonierne og Vildmarken.
Jeg lover, at vi finder ham.
- Four ville aldrig lade nogen ligge. - Det sagde han også, du ville sige.
Four forsøger at komme til Chicago.
Peter ...
Hej, David. Jeg troede ikke, du vidste, hvad jeg hed.
Jeg kender alle de vigtige fra Chicago.
Mener du det?
Hvis jeg er så vigtig, hvorfor gav du mig så sådan et skrækkeligt job?
Alle må bringe ofre.
Du bringer da ingen.
Peter.
Jeg har brug for hjælp med noget i Chicago.
Hvad får jeg ud af det?
Hvis du klarer det godt, får du lige det job, du vil.
Undtagen mit.
Ved du, hvor Peter er?
- Sidder han ikke i sin kapsel? - Nej.
Så ved jeg det ikke.
Kan jeg hjælpe dig med noget?
Kan du finde Four?
- Du må ikke sige det til nogen. - Selvfølgelig.
Du siger bare til, Beatrice.
Kom nu, Four. Hvor er du?
Evelyn. Vi fandt ham uden for muren.
Tag den af.
Hvor er min søn?
Det ved jeg ikke.
Edgar har fortalt mig, hvad der er derude. Så få tungen på gled.
- Ellers kommer du for retten nu. - Nej.
- For jeg har noget, du har brug for. - Nå, det har du? Hvad er det?
Svaret på, hvordan du vinder din krig.
Hej. Noget nyt?
Nej.
Det er jeg ked af.
- Har du fundet ham? - Ja.
Der er også noget andet, du skal se.
Vis mig det.
Der er han! Vi har ham!
Four!
Han har det fint. Men se nu videre.
- Hvad er det her for et sted? - Du vil elske det.
- Hvad er det? - Afprøv den på nogen.
Men ikke på en, du kan lide.
Har du endelig samlet mod til at se mig i øjnene?
Jeg har siddet her i tre uger.
Jeg ledede en faktion! Jeg beskyttede vores søn mod Jeanines bøller.
Kalder du det for beskyttelse? Du tævede dit eget barn!
Det gjorde ham til den, han er.
Sørg for, han får en ordentlig dosis.
Tobias ...
Jeg ville jo bare hjælpe dig med at blive bedre.
Jeg er ked af det. Men ...
... hvem er du?
Forestil dig, at du brugte det her mod Allegiant.
Ikke engang Johanna vil kunne huske tiden, før du overtog magten.
Hvem har fortalt dig om det her?
Du har en magtfuld ven udenfor. Hvis du vil samarbejde med ham.
- Har denne ven et navn? - David.
David?
Fortæl denne ven, at jeg kun vil bruge det som en sidste udvej.
Hvorfor skulle David støtte Evelyn? Det giver ikke mening.
- Er du okay? Jeg var så bekymret. - Du må slutte fred med Allegiant.
Johanna har valgt at gå denne vej. Jeg ville ikke have krig.
- Jeg sørger for, den får en ende. - Du aner ikke, hvad du er oppe imod.
- Det handler ikke om Johanna. - Jeg ved godt, du er vred på mig.
Det forstår jeg godt. Men det var aldrig min mening ...
Det er også hårdt for mig. Jeg vil ikke holde dig indespærret.
Så luk mig ud.
Det kan jeg ikke. Jeg har et ansvar. En dag vil du forstå det.
Lige nu må du blive her. Jeg får gjort en ende på det her.
- På den ene eller den anden måde. - Hvordan?
Bare rolig. Du kommer ikke til at være her længe.
Hvad snakker du om?
Hvis Evelyn beslutter sig for at bruge erindringsserummet, -
- glemmer Chicago alt.
Vi må af sted. Find Christina, og mød mig udenfor.
- Hvor skal vi hen? - Hjem.
Adgang gives.
Hvordan går det i Chicago?
Er de i sikkerhed for Evelyn og de faktionsløse?
Tris ... Du skal glemme alt om Chicago.
Du har fulgt mig i årevis og ved ikke noget om mig.
Du sletter alle folk i Chicagos hukommelser, ikke?
- Du har aldrig støttet Allegiant. - De behandlede dig elendigt.
- De dræbte dine forældre. - Four er der!
Ja, Four er der. Han er skadet, ligesom resten af dem.
- Hvor skal du hen? - Jeg tager dit luftfartøj.
- Du kan da ikke flyve. - Vent og se.
Autopilot aktiveret.
Tris Prior stjæler mit luftfartøj. Få hende tilbage.
- Det er til dig og Tris. - Hvordan vidste du, vi tog væk?
- Andre end jer hader David. - Kom nu.
- Tak. - Ind med dig.
- Hold nallerne for dig selv! - Nu skal vi redde Four.
Tre fartøjer følger efter os.
- Plasmafartøj omringet. - Skub hende ned.
Autopiloten får hende sikkert ned.
- Hvad er det, de vil? - De vil tvinge os til at lande.
Jeg flyver selv.
- Ret op! - Jeg prøver!
- Højde ...
Sådan her!
- Hvad er Deres ordre? - Skyd hende ned.
Før hun når camouflagemuren. Der kan I ikke følge efter.
Vi er færdige.
Vi dør, vi dør.
Hold fast!
Det bliver på et hængende hår.
Man må kunne afbryde gassen. Ventilationssystemet er i hele byen.
- Dernede. - Johanna. Vi nåede det lige.
Tiden er inde, Evelyn.
Du sagde, at gassen var din sidste udvej.
Hvordan tror du, en rettergang mod dig ville ende?
- Sig til, når serummet udslippes. - Ja.
- Held og lykke. - Tak.
- Hvordan virker de her droner? - Tænd for dit headset.
- Og? - Kig på mig, og tag ved lære.
Stop! Smid våbnene!
Hov, hvad laver I? Sæt mig ned!
Ham her får du selv.
- Forsigtig! - Undskyld.
- Bliv, hvor I er! - Sådan.
Rekognoscér.
Op i røven med det her. Jeg skrider.
Hvad fanden er det?
Undskyld.
- Jeg skulle ikke have stolet på ham. - Du troede, du gjorde det rette.
Jeg elsker dig.
Vi må finde Evelyn.
Kom.
Serumstatus: klar.
Hvis du trykker på den knap ...
... er vi i sikkerhed herinde.
Og ingen andre vil få at vide, hvad der skete med dem.
Det er op til dig.
Forbereder serumforstøvning.
De forbereder serumudslippet.
Har du fundet ud af at slukke for gassen?
- Ikke endnu. - Denne vej.
- Den er låst. - Jeg prøver fra kontrolrummet.
Du må stoppe det lige nu.
Jeg ville ikke gøre det her. Men jeg er nødt til det.
Kun jeg kan redde Chicago.
Jeg gjorde ret i at lukke porten, men ingen lyttede til mig.
Ikke engang dig. Allegiant er selv skyld i det her.
Serummet rammer ikke kun Allegiant. Alle i byen får slettet hukommelsen.
- Hvad? - De har løjet for dig.
Evelyn, jeg vil gerne stå ved din side.
Men det, du gør mod denne by, gør du mod mig.
Mor ...
- Tobias ... - Jeg vil ikke vide, hvem du er.
Gør det ikke.
Kom nu.
Nu.
Nej!
Derfor vælger man en som mig til sådan en opgave.
Jeg håber, du ser med, David.
Christina, kan du få døren op?
- Nej, den er låst indefra. - Bliv ved med at prøve.
Påbegynd serum-udslip.
I må ikke indånde gassen!
- Caleb, vi mangler en udvej. - Jeg tror, jeg har fundet noget.
- Slå til der, hvor gassen pumpes ud. - Afbryd kommunikation med fartøjet.
Caleb? Caleb?
Tris? Kan du høre mig?
Caleb?!
Jeg rykker ind.
Hvad?
Pis! Hvad ...?
- Stop gassen! - Det kan jeg ikke!
Peter, luk døren op!
Jeg finder dig, Peter.
- Tobias. - Du klarer den.
- Kan du stoppe den? - Nej.
Caleb, kan du høre mig? Hvor er du?
Caleb Prior!
Undskyld.
Det er smart. Rørene løber gennem ventilationskanalen.
Bare sig hvor.
Lige her reguleres gennemstrømningen, men hvordan kommer du derned?
Det ved jeg godt. Four!
Af sted.
Det er for enden af gangen.
Luk døren.
Tris, jeg kontrollerer alt. Jeg kan forsegle det rum, du er i.
- Indstil kampen. - Der er en vej ned ad trappen.
Du er fjollet. Stop.
Jeg har skabt dig. Du kunne lige så godt være mit barn.
Og du opfører dig som et barn. En forkælet møgunge.
For enden af gangen skal du op ad stigen.
Det er slut nu, Tris.
Målsøgning.
Målsøgning. Målsøgning.
Mål identificeret.
Der har vi dig jo.
Du har ret, David. Det er slut.
Nej!
- Serum-udslip afbrudt. - Og du kaldte mig for skadet?
Ren.
Luften er ren.
Ren. Ren.
Vi gjorde det.
Det er den slags, man gør for sin familie.
Caleb, du skal gøre én ting til. Jeg vil sende en besked til David.
Jeg hedder Tris Prior. Jeg vil afsløre sandheden.
Der findes andre folk på planeten. De ser os ikke som ligestillede.
De kalder sig selv for "rene" og os for "skadede".
Med en mur skabte de skel mellem os og dem.
Med faktioner skabte de skel mellem os.
Hallo? Kom nu!
Tror I bare, I kan droppe mig?
Få mig til at gøre jeres beskidte arbejde og så bare udslette mig?
Vi havde en aftale!
Vi var deres forsøg, og det havde nær knust os.
Jeg indstillede autopiloten til vores vens kvarter.
Med en lille overraskelse, når den flyver gennem camouflagemuren.
De ville have os til at glemme, hvem vi er, og hvor vi kommer fra.
Men det lykkedes dem ikke. Så nu står vi her. Side om side.
Ikke som fem faktioner, men som én by.
Og vi vil rive muren ned.
Jeg vil have min penthouselejlighed. Nemlig!
Eller ... i hvert fald et værelse i den fede etage ovenpå.
Okay, så hør her. Jeg kan også nøjes med køjesengen igen.
Men tag nu og åbn den skide port!
Vil I ikke nok?
I har betragtet os. Nu kan vi betragte jer.
Her er min klare besked til jer bag muren, for jeg ved, at I lytter:
Chicago er ikke jeres forsøg. Det er vores hjemby.
Det vil det altid være.
Oversættelse: Malene Hollnagel
Dansk terminologi: John Lysmand