Ikke noe jordskjelv i går kveld? Det ristet som konas cellulitter.
-Ja, men det var ikke geologisk. -Det var på TV, smarting.
-De sier så mye på TV. -Enda en konspirasjonsteori?
-Kan du holde på en hemmelighet? -Kanskje.
Det var utenomjordiske. De utsetter oss hele tiden for dødelig stråling.
Jordskjelv, orkaner, tsunamier. Hvorfor rammes tett befolkede områder-
-når jorden består av 71 % vann?
-Hva? -Du er dummere enn Roux der borte.
-Da er Roux skikkelig dum. -Kjente dere jordskjelvet i går?
Det var ikke noe jordskjelv, og jeg driter i hva dere sier.
-Føler du deg bra? -Jeg ble bitt av noe i går kveld.
-I går kveld? Ikke en kvinne da? -Umulig, jeg lå i sengen da.
Hva ler dere latsabber av? Eggene skal pakkes og til byen omgående.
Roux, kom hit. Jeg fant to døde høner i morges.
-Er det en rev? -Finn det ut. Her er hagla.
Skal jeg drepe den?
Det er den hovedsaklige ideen. Ikke sikt på noe med to bein.
Stikk av!
Paul!
-Har du ikke glemt noe? -Jeg ville ikke vekke deg.
Jeg er sen til jobben, og du så ut som en engel.
Ring meg.
To timer siden? Det er et nytt bunn-nivå selv for deg.
Unnskyld, pappa. Det sporet av litt...
-...i går kveld. -Håper du hadde det moro.
Vi ødela den første lukrative turen for sesongen. Det trekkes fra lønna.
-Avlyste de? -Turister gjør det når båten mangler.
-Mangler? Hva snakker han om? -Du husker visst ikke i går kveld.
Det er litt utydelig.
Spøker du? Vet du ikke engang hvem hun var?
Gode nyheter. Moe sier at båten fins 2 km sør for Gater's Way.
-Han så den i morges. -Si at hun er hel.
-Så vidt han kunne se. -Der ser du. Ikke så farlig, pappa.
-Har du noen øl? -Er det ikke litt tidlig, Paul?
Kjøl. Altså på båten. Fins den der?
Kom hit! Jeg skal vise deg en noe her borte!
-Ser du det? -Hvem er kjekkingen?
Det er jeg da jeg var på din søsters alder og ryddet miner i Vietnam.
Hva har du tatt for risker bortsett fra kjønnssykdommer og hoven lever?
-Jeg legger ned tiden min her, pappa. -Ja, minste tid du slipper unna med.
Båten var det eneste ansvar du hadde.
Fra og med nå tar Petra seg av båtturene.
-Du får kjøre bussen. -Men jeg er selskapets ansikt utad.
Og vil du være hjernen, holder du kjeft og gjør som jeg sier.
Du vil ikke angre dette, pappa. Jeg skal gjenopprette familiens ære.
Du har en busstur om en time. Ikke ødelegg, det er din siste sjanse.
-Ta et bilde, det varer lenger. -Jeg gjorde det nettopp.
Så ekkelt.
Ok, jenter. Hopp inn i bussen.
Vi må dra, Charlie. Jeg bestilte en tur klokken 12.
Jeg vet det, men jeg må vekke Barb.
Tammy, vet du var min hardt arbeidende, punktlige assistent er?
Hun følte seg visst ikke så bra, coach. Hun er nok fortsatt på rommet.
Jeg ba henne ta det rolig med champagnen.
-Skynd deg, pappa. -Kom an.
Barb? Våkn opp, vi skal kjøre langt i dag.
Føler du deg bra? Barb?
Barb?
-Herregud! -Hjelp...
Hva skjedde?
-Nå skal vi se New Orleans! -Vet du hva? Det kan bli et problem.
-Hva er det nå? -Barb har herpes i ansiktet.
Du blir med, ellers blir det dårlig stemning mellom oss alle.
-Er det min feil at hun ble bitt? -Bitt? Av hva?
Jeg vet ikke, hun mumlet. Hun hadde ekle byller i ansiktet.
-Svartedauden kan gi en byller. -På ordentlig?
Ja, med de har nok ingen middelalderpest i New Orleans.
-Det kan være lepra. -Det er verken lepra eller pest.
Det spiller ingen rolle. Ring etter ambulanse, så løser det seg.
-Dere er sene til turen, skynd dere. -Sikkert at du ikke skal bli med?
Barb vil være borte en stund og noen må kjøre damene til Houston.
Pappa, jeg sover ikke der inne. Det er sikkert masse kryp i sengene.
-Du har rett. Ta inn på et hotell! -For en ferie.
Det blir morsomt.
Jeg skal gjøre det godt igjen. Ha det morsomt.
-Hva skjer, mann? Skal du kjøre? -Det virker sånn.
Har du kommet ille ut? Jeg heter Glen og dette er min kone Tina.
-Enchanté, frue. -Hørte du? Han snakker fransk.
-Han er nok cajun. -Ja da, skynd deg nå.
Jeg er så glad du ble med. Har du det morsomt?
Vi savner noen. Blackwells dukket visst aldri opp, så...
Du må være herr Graham Poletzka eller noe. Kan jeg kalle deg "bestefar"?
-Om du vil ha stokken opp i ræva. -Ok...
Unnskyld at vi er sene. Blackwell, vi er tre. Min mann kunne ikke komme.
Trist å høre.
Da er vi klare til å dra. Utmerket.
Jeg heter Paul og er deres guide i dag.
Om du lurer på noe er det bare å tipse en dollar og spørre.
Hva med å sette i gang?
-Spenn fast sikkerhetsbeltene. -Det fins ingen.
Canal Street fikk navnet sitt etter kanalen som aldri ble bygget.
Det var en gang den hviteste gaten i verden. Til høyre, Bourbon Street.
Gaten fikk navnet sitt etter den franske kongefamilien, ikke whiskyen.
Et av få steder i landet der man får drikke på gaten.
-Det stemmer. -Spriten er sikkert god her.
-Kan vi gå av og ta noen drinker? -Ja, bare hopp. Jeg stopper ikke.
-Hva er greien med peanøttene? -Protein. Du får hår på ryggen.
-Jeg ser det. -Justin, gap!
-Annabel, hold opp! -Det føles som om jeg svelget solen.
Jeg har et spørsmål om jordskjelvet i går. Det er vel ganske uvanlig her?
-Kommer an på hvor mye du drikker. -Vi kjente det også. Skummelt.
New Orleans ligger visst under havnivået og synker hele tiden.
-Du tenker på Venezia. -Nei, det står her.
-En voodoo-butikk, kan vi stoppe? -Som jeg sa, jeg stopper ikke.
Hva er det?
Bli sittende.
-Hva er det der? -Det lukter naturgass.
Det fins et stort skallag under Louisiana. Det er kanskje biogass.
Se der! Flytt dere!
-Så ekkelt. -Nei, det er naturen.
-Kan de bli så store? -Få se.
-Den har ikke øyne. Den er blind. -Stakkar.
I mørket under bakken trengs det nok ikke.
Noen burde gi ham en liten hvitt stokk.
-Er du en slags forskere? -Jeg underviser biologi i åttende.
-Jeg visste det. -Får jeg se?
-For en pigg liten rakker. -Hopp på bussen igjen.
Har jeg noe i ansiktet?
Hva er det for noe?
-Denne bussturen suger! Gi meg den. -Hva gjør du?
-Den er åpenbart farlig. -Jeg hadde tenkt å spare den.
Jeg har den.
-Jeg må jobbe på putten min. -Så du hvor stor den var?
Hopp på bussen!
-Tilbake til bussen, skynd deg! -Kjør herfra nå!
-Si at det var en kokosnøtt! -Det er noe på taket.
-Lukk vinduene! -Sett dere ned.
-Hvorfor stopper vi? -Jeg må tanke.
Er det virkelig en god ide? De er rett bak oss.
-Vi har nok ristet dem av oss. -De tygger nok på noen andre.
Edderkopper eter ikke mennesker, hvor store eller blinde de er.
På Okinawa så jeg en enorm tarantell som sugde øyet ut av hodet på en mann.
Han var alt død da, selvsagt.
-Kom, vi drar. -Hvor skal dere?
Se om de har insektspray, bjørnefeller eller noe.
-Vent! -Still dere der jeg kan se dere!
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -Har dere insektspray?
-Skal dere drepe noen kryp? -Ja eller nei?
-Gang sju. -Sju.
-Hvordan kan det være opptatt på 112?
-Så du hvordan de så ut?
-Det er definitivt en ny art. -Kanskje de oppkaller den etter deg.
Jeg har en mastergrad i zoologi, men aldri hørt om maken.
-Du må være populær i åttende. -Det er ikke morsomt.
Det kommer an på sansen for humor.
Livet må være lett for deg. Det dumme smilet, så får du viljen din.
-Dette er annerledes. -Vi får nok høre om det på nyhetene.
-Blåser du i at folk er i fare? -Nei, men jeg er ingen superhelt.
Vær forsiktig.
Se på den.
Kom an!
-Her. -De gikk ut for to år siden.
-Man tar det man har. -Edderkopper!
-Kjempeedderkopper. Som dverger. -Kjempedverger?
Ring politiet eller skadedyr- kontrollen! Hører du hva jeg sier?
Hva er det du ikke forstår med kjempeedderkopper?
-Ring hvem som helst! -For en røre.
-Han ringer skadedyrkontrollen. -Faen...
Jeg føler meg ikke så bra...
Annabel!
Så du vil leke?
-Er de... -Jeg vet ikke, se etter!
-Jeg syns de ser døde ut. -Glen!
En kjempeedderkopp bak dere!
Hva skal jeg gjøre nå?
-Hva har jeg gjort? -Du leder oss. Hva skal vi gjøre nå?
-Hvem ringer du? -Sjefen min.
-Ja? -Det er Paul, vi har et problem.
Jeg vil ikke høre sånt, Paul. Du vet vel hva dette betyr?
Du er 30 år gammel. Begynn å oppføre deg som det!
Pappa?
Han la på.
-Skallaget går helt ned til Houston. -Er det sant?
-Betyr det at det skjer hjemme også? -Charlie...
Dette er Charlie, legg igjen en beskjed så ringer jeg tilbake.
Svar da, Charlie.
En edderkopp til! En edderkopp til!
Hør, gå til bussen med dem, så skal jeg ta meg av den! Fort!
Stikk, skatt. Jeg er der om ett minutt, ok?
Skynd dere!
-Kom an, du klarer det. -Jeg kommer!
Kom an, Paul. Han er død alt.
Gi litt gass, vennen min.
Ok.
Ålreit. Ok, hold dem sammen.
Kast hit tauet.
-Pappa. -Hva?
Se!
-Er det... -Det er definitivt Armand.
Ser du arret der? Propellen laget det i 2002. Hva har hendt med ham?
-Hva er det for flekker? -Han var gammel, men den tøffeste.
-Håper at Mamma har det bra. -Ingen levende kan ta begge to.
Den gamle jenta sørger sikkert nå. Vi rapporterer det når vi er i byen.
De er blinde, så de har nok en slags ekkolokalisering for å finne byttet.
-Som flaggermus. -Jeg hater flaggermus.
Føler du deg bra? Hva er dette nå da?
Hvorfor stopper du? Sving til venstre.
-Veien er laget for hest og vogn. -Takk for infoen, men det holder nå.
Turen er offisielt over. Gi meg nøklene, jeg tar over.
-Han prøver å få oss herfra! -Vi er på samme side.
Glem det. Den som vil at jeg skal kjøre, holder opp hånden.
Der ser du.
-Kom tilbake! Gi meg dem. -Vi har snakket om dette, rolig!
-Ingen løfter meg opp! -Gi meg nøklene!
-Hva var det? -Et jordskjelv til kanskje.
-Flytt deg! -Gi meg nøklene.
Bare få oss vekk herfra,
-Mamma? -Inhalatoren hennes er tom.
-Jeg finner ikke reserven. -Hun har den alltid i håndvesken.
-Hun har det visst ikke så bra. -Vi må til et apotek.
-Nå? -Det er et ved kontoret vårt.
-Hvor langt? -Ti minutter.
-Hvor som helst unntatt her. Kjør! -Ja.
Herregud... Pappa, det franske kvarteret.
Håper at broren din ikke er innblandet.
Dette er Paul. Jeg er ikke her siden jeg trolig gjør noe utrolig.
-Bli ved båten og ikke rør deg. -Hvor skal du?
Jeg skal finne broren din og drepe ham.
Jeg har hørt nok. Du ba meg kjøre denne veien.
-Spiller ingen rolle hvem som kjører. -Det er vilt! De skyter og alt.
-Det var derfor du fikk en dollar. -Jeg var verdt den.
Ro dere ned, jeg har en telefon.
Hei, hvordan har min prinsesse det? Har dere det hyggelig?
Pappa, det er edderkopper overalt. Nei, ikke i zoo, utenfor apoteket.
-Hør jeg noen som skyter? -Det kommer opp kjempeedderkopper.
-Jeg tror Barb kom ut for dem. -Hva har jeg sagt om å røyke...
-Du får husarrest på livstid. -Pappa, jeg er ikke høy.
-Jeg finner ikke mammas astmaspray. -Rolig, det løser seg. Hva er det?
Helvete! Hold dere fast!
Pappa? Pappa?
Hva tror du? Hvorfor? Hva var det?
-Er alle uskadd? -Ja...
Vi kan sikkert gjøre noe. Jeg kan munn mot munn-metoden.
-Ikke tenk tanken engang. -Astma har med oksygenopptak å gjøre.
Vent litt. Heliumoksygen. Blandingen som visse dykkere bruker.
-Og? -Trykket er stort på havbunnen.
Derfor bruker de heliumoksygen. Samme prinsipp som en inhalator.
-Kan du skaffe det? -Pappa har to flasker på båten.
-Hvor er båten? -Åtte km oppover elven.
Spøker du?
Pappa?
Pappa. Flytt deg!
Det kryr av kjempeedderkopper her. Si at du ikke har forårsaket det.
-Hva? -Bare følg etter meg.
Ok, men hold øynene åpne, for det kryr av edderkopper.
Kom an!
En, to, tre, trykk! Dytt!
-Kom an, ta i litt! -Coach, den sitter virkelig fast.
Tammy, sett deg ved rattet. Vi trenger tyngde bak, så gå inn.
Ok, kjør! Kjør!
Du skal tråkke på gassen når jeg sier kjør.
Hva?
Petra! Hva skjer? Kom ut på vannet!
Hei.
-Gjør noe fornuftig og gi dem vann. -Ro deg ned, takk.
Vi vil ha pengene tilbake. Dette er vår verste ferie noensinne.
-Det sto ikke noe om edderkopper. -Vi har ikke ansvar for faunaen. Her.
Glem det som står i brosjyren! Du snakker ikke til min kone sånn.
Jeg er fra gettoen. Jeg har gjort og sett ting dere har mareritt om.
De må få høre det, skatt. Vi meldte oss ikke til dette.
Edderkopper overalt.
Glem det gamlingensa om Iwo Jima! Det var ingenting.
Ingen edderkopper skal få ødelegge ferien vår. Så ta dere sammen.
Om dere vil overleve, må vi holde sammen!
Du må slippe ham.
-Tilbake til båten, alle sammen! -Skynd dere!
-Har du nøklene? -Ja.
Skynd dere, jenter. Kom igjen.
-Hva er det der? -Jeg vet ikke.
Herregud!
Herregud.
Slå den, coach!
Hva i helvete!
Det er derfor du er min første slagmann.
-Pust djupt. -Hva gjør du? Det er mine saker.
Hun har et astmaanfall, pappa. Heliumoksygenet kan hjelpe.
-Føles det bedre? -Takk.
-Jeg klarer meg. -Godt jobbet, broder.
-Det er med i pakken. -Hvor tror dere edderkoppene er nå?
-Coach. -Faen også.
De pustet ild.
Vel, så lenge vi blir her inne, klarer vi oss.
Dere klarer dere så lenge du er rolige. Hold dere unna vinduene, ok?
Det løser seg.
Er den forlatt?
Pappa, er den forlatt?
-Dessverre ikke. -De ser oss vel ikke?
De kan høre oss. Alle må være stille.
-Hvorfor stopper du? -Tina, ro deg ned.
-Vi klarer oss. -Nei, de kommer til å ta oss!
De kommer til å ete oss!
Nei! De eter oss opp akkurat som de åt opp Glen!
Hva gjør du?
Hva gjør du? Nei!
Hold deg fast, Petra!
-Jeg slipper deg ikke! -Slipp!
-Kan de gjøre det også? -Kom tilbake hit nå!
Jeg slipper deg ikke. Se på meg, kom an!
Jeg har deg.
Kom an!
Hold opp...
-Forlat båten! -Skynd dere!
Her borte.
-Tina, lever du? -Ja.
Søk dekning!
Ikke rør dere. Ikke pust engang.
Ta deg av dem mens jeg distraherer den! Jeg tror på deg, min sønn.
-Pappa? -Det er vårt eneste håp.
Moby Dick! Du der! Her borte!
Pappa! Pappa!
-Pappa! -Herregud! Pappa!
Bak deg.
-Ingen kødder med Mamma. -Vi må vekk herfra.
-Hørte du? -Det er som om de kommuniserer.
Nei, det hørtes ut som en lastebil.
-Tammy! -Pappa?
-Pappa. -Skatt, er alt i orden?
Det er slik man lager jambalaya!
Hva?
-Vi skal hente hjelp, pappa. -Gi meg en arm, pappa.
Det er ok.
-Hørte dere? -Ja.
Ikke skyt!
Ikke skyt.
-Hvem er dere? -Hvem er dere selv?
Jeg heter Jean Jaques og dette er min bukt. Jeg liker ikke inntrengere.
-Hva skjedde med sørlig gjestfrihet? -Far er skadet og trenger hjelp.
-Gjorde de det mot deg? -Ja, de puster ild.
Jeg sa at man ikke skal bade naken med skilpadder.
-Tenk at du fremdeles lever! -Idiot.
Ok, følg meg.
-Hent førstehjelpssettet til låven! -Han må tilbake til byen.
-Ikke tale om. -HV setter opp en sikkerhetssone.
-Det kryr nok av dem på veien. -Men vi må forsøke.
Det må være noe vi kan gjøre. Og de må ha en svakhet.
Han har rett. Får jeg tak i en kan jeg dissekere den og finne det ut.
-Skal du forsøke å fange en? -Den må ikke være levende, bare hel.
-Type... -Ok, hva er planen din?
Virker den?
Jeg prøvde å ringe, men da jeg ikke kom fram...
Baby, det er ok. Jeg skjønner, det løser seg.
Sir, jeg heter Charlie Blackwell og er deres trener.
Selvsagt. Vi tar deg og jentene til Houston. Hopp inn der framme!
-Familien min er i New Orleans. -Ordren er å holde folk derfra.
-Du forstår ikke. Familien er i fare! -Pappa!
Hadde det ikke vært for ham, hadde vi aldri klart oss.
-Vær så snill. -Ok, du drar med meg. Du skal hjem.
-Så dere fikk tak i en. -Ja, en ganske stor en.
-Har noen en kniv? -Bruk denne.
Den duger. Ålreit.
-Ok, kan du holde her? -Skal vi ikke ha hansker eller noe?
Gjør som mammaen din sier.
Dette er stemmebåndene. Godt utviklet som man kunne ane.
-Hva er det plommeliknende? -La oss finne det ut.
-Ekkelt! -Gassblære.
-Drivstoff til flammekasteren? -Jeg antar det.
-Området er fullt av biogass. -Overlever de der...
...er det ingen en overraskelse om de tilpasset seg til å bruke den.
-Hva gjør disse nå? -Jeg tror biotopen ble forstyrret.
-Av hva? -De graver etter fossilt drivstoff.
-Så mennesker står bak? Typisk. -Det kan forårsake jordskjelv.
Edderkoppene gravde kanskje hullene og utgravningen startet en reaksjon.
-Har du IOS-5? -Bakken kan ha blitt ustabil.
-Jeg blir ustabil om jeg ser flere. -Hva gjør disse nå?
Om man dypper beina i smør og sterk saus er det nok...
Det er synd. I andre land spiser de gresshopper, skorpioner...
Har du sniffet terpentin igjen? Jeg sier det igjen. Ikke rør spriten mer!
-Han drakk opp alt. -Men du tok den med hit.
-Sjefen ba meg om det. -Han sa førstehjelpssettet.
Pappskalle.
-Dette er en ovipositor. -En ovi, hva?
Egglegger. Husker dere mannen på bensinstasjonen?
Jeg tror at arten ruger sine egg i en levende vert-
-og den trenger noe skarpt for å ta seg gjennom all hud og bein.
Underlig. Nervesystemet er enkelt, selv for en araknid.
Jeg finner ikke engang en hjerne. Bare styring for motorkontrollen.
Så de er ikke så smarte. For en lettelse.
De kommer! De kommer!
Guillaume!
Pappskalle.
-Hvordan går det, pappa? -Bra, min sønn. Jeg er rett bak.
Hva skal vi gjøre? Pust dypt.
Hva gjør du? Nei!
-Nei, nei... -Nei!
Du kan ikke gjøre noe! Kom an!
-Annabel! -Nei...
-Pappa? Pappa! -Vent her!
Pappa! Rolig, det er meg!
Jeg har deg. Kom, vi skal ta tilbake Petra.
Jeg vet det. Kom an.
Hør! Du har alltid vært slitsom...
Og jeg var alltid hard siden jeg antok at du trengte det.
Nå innser jeg at jeg prøvde å få en rund pinne inn i et firkantet hull.
Du er ikke meg, det er ok. Du er fremdeles sønnen min.
Ta Petra til sikkerhetssonen! Det er deres eneste sjanse.
Pappa, vi skal dit alle sammen. Kom an.
-Pappa, de har Petra. -Nei...
Pappa! Jeg skal ta henne tilbake.
Det er gutten min...
Pappa? Pappa...
Faren din?
Du kommer til å trenge denne.
-Hvor er andre? -Annabel fulgte etter mamma.
Kan du ta ham til sikkerhetssonen?
Kom med meg, gutt.
-Hva skal du gjøre? -Redde dem.
Annabel!
Petra, kom an.
Takk.
Kom an.
Vi stikker.
Hvordan har pappa det? Paul?
Paul?
-Han er død. -Nei...
Unnskyld meg. Jeg lovte ham å ta deg herfra.
Ikke gjør meg til en løgner. Ok?
-Ser du henne? -Henne?
Dronningen. Hun er hjerne for alle.
De er helt avhengig av henne. Dreper man henne, slutter de å virke.
Da dør alle sammen.
Se...
-Denne veien! -Skynd dere!
Har du henne?
Skynd dere!
Petra! Jeg trenger deg der oppe. Jeg prøver å dytte.
-Her borte, pappa! -Herregud, min sønn.
-Pappa, jeg har det bra. -Vi må konfiskere våpenet.
-Det er mitt våpen. -Jeg var så redd, hvor er de andre?
Edderkoppene tok mamma. Astmaen, hun kunne ikke puste og de tok henne.
-Tok edderkoppene mamma? -Ja.
-Hvor er Annabel? -Hun fulgte etter dem.
Gjenta det, Zulu 6. Dette blir bare bedre og bedre.
Vi har et enormt problem.
-Kommer hun? -Ja, og hun er ikke glad.
Ja! Mamma!
Mamma! Se, helikoptrene er her! Mamma, de kommer.
Mamma? Mamma?
Mamma!
Samling!
Hør her! Den skal stoppes før den når byen, oppfattet?
-Å feile er ikke noe alternativ. -Se!
Det var et svært kryp.
-Der er Paul, guiden vår. -Guide?
Hun beveger seg.
-Major Crandle, jeg har målet i sikte. -Er du sikker?
-Hva holder hun på med? -Vever et rede.
-Målet låst. Jeg avfyrer på ordrer. -Avvent, Zulu 6. Det er sivile der.
En, to, tre!
En, to...
Mamma! Mamma!
-Hva skal vi gjøre? -Dreper vi dronningen, dør alle.
-Vi vet ikke engang om det virker. -Vi må prøve.
-Paul, raketter stopper henne ikke. -De er bare harde på utsiden.
-Vi må komme oss inn. -Hva skal du gjøre?
-Bevise at moren din hadde rett. -Hvordan kan jeg hjelpe?
-Det var alt jeg kunne finne. -Perfekt.
Med risiko for å si det selvsagte så syns jeg at det er en dårlig ide.
-Det er notert. -Men hva som enn skjer...
-...så tror jeg på deg. -Virkelig?
Nei, jeg spøker bare.
-Der er Annabel, hun klarte seg! -Herregud.
Major Crandle! Datteren min er der nede, du må hjelpe henne.
Bravo Team. Vi har sivile på Iberville og Decatur. Oppfattet.
På tide å vise pappa langbein hvordan vi gjør det i sumpen.
Hva pokker holder han på med?
Få henne inn bak!
-Nei! La meg bli med! -Nei, du går ingen steder.
-Mine herrer, ta dere av henne. -Annabel!
Justin!
-Hvem var det? -Cajun-fyren.
-Annabel. -Pappa!
-Hvordan har mamma det? -Astmaen... Hun klarte seg ikke.
-Skal du fiske? -Ja, vil du være agnet?
Vi er her for å hilse på! Tid for å danse, din store, vakre tispe!
Kom an, jeg er her! Kom og ta meg!
Gi meg kikkerten, det er broren min.
-Ikke mye til sikkerhetssone. -Jeg sitter fast.
Trenger du hjelp? Jeg er litt opptatt. Ta vare på deg selv.
Jeg må komme meg løs. Hun kommer tilbake!
Ikke begynn noe du ikke kan avslutte.
-Si at han ikke gjorde det! -Jeg klarer ikke dette.
-Han har mot. -Uten tvil.
Han tar seg til gassblæren.
Dette er for deg, pappa.
Send dit en styrke og sørg for at hver eneste del av den er død.
Gjenta det, Echo 1. Jeg trenger en synlig bekreftelse.
Utmerket.
De er døende. Hver eneste edderkopp i byen holder på å dø.
Kjente du den mannen?
Jeg beklager. Jeg sørge for at han får den fineste sivile utmerkelsen.
Det lover jeg.
Vent litt. Er det...
Paul.
Team Bravo. Få ham ned derfra.
Litt hjelp?