KONGO
Preživljavanje najsposobnijih.
To je zakon džungle.
Uvek neko pokušava da uzme nešto vaše.
Kako znam?
Zamalo se dogodilo meni.
Time Templtone,
prestani da se majmunišeš.
Hot-dogovi se hlade.
Hot-dogovi?
Bar se ja tako sećam.
Hajde da jedemo, drugar.
Imao sam sedam godina,
a u to doba se oslanjate na svoju maštu.
Kad nisam istraživao Kongo,
bio sam ronilac u dubokim morima.
Time!
Junače naš!
Ne brinite, mama i tata.
Rešiću ovo!
Držite se!
Nekih dana sam spasavao roditelje.
Ovuda!
Nekad bi oni spasli mene.
Gubim kontrolu! -Time, pazi!
Drvo!
Gubiš nam se!
Uspori, Time!
Skreni, Time. -Skreni!
Povredio si se? -Dobro sam.
Pokaži mami zube.
Bilo je samo nas troje.
Templtonovi.
A tri je savršen broj.
Zanimljiva činjenica...
Da li znate da je trougao najsnažniji oblik koji se nalazi u prirodi?
Bio sam najsrećnije dete na svetu.
Moji roditelji su čak imali kul poslove.
Radili su za najveću svetsku kompaniju za kućne ljubimce.
"Kuca ko."
Da, g. Frensise? -Potrebni ste "Kuca kou".
Vreme je.
Radili su u odeljenju zvanom "marketing"
odakle su izlazili novi proizvodi.
Iako su moji roditelji naporno radili,
ipak su imali dovoljno vremena za mene.
Tri priče, pet zagrljaja i moja specijalna pesma?
Važi!
Crna ptica peva u dubokoj noći
Uzmi ta slomljena krila i nauči da letiš
Celog svog života
Čekaš samo Taj trenutak da se dogodi
Hej, Time. Da li bi voleo da imaš mlađeg brata?
Ne, hvala. Ja sam dovoljan.
Život je bio dobar. Život je bio savršen.
Ali, dok sam tonuo u san,
zamislio sam se nad nečim što su moji roditelji rekli.
Odakle dolaze bebe?
PORODICA
UPRAVA
DOBRO DOŠLI U UPRAVU
MALI ŠEF
Dan kad sam dobio mlađeg brata počeo je kao svaki drugi dan,
ali tada nisam znao
da moj život više nikad neće biti isti.
Budite se, mali polutani. Sedam je sati.
Budite se, mali polutani.
Dobro jutro, Vizi!
Kakva te velika avantura čeka danas?
O, da!
Moji roditelji su uvek govorili da imam previše živu maštu.
Ali, jasno se sećam,
da je beba stigla taksijem.
Šta, bre...
Hej!
Time, vidi ko je došao.
Upoznaj svog novog mlađeg brata.
Mlađi šta?
Brat.
Imao sam milion pitanja.
Ko je taj tip? Zašto je ovde?
Kakva mu je to odeća?
Zašto je debeo? Zašto bulji u mene?
Da li zna karate? Šta se dešava?
Onuda?
Važi. -Važi.
Od samog početka je vikao na ljude
i svima naređivao.
Hoćeš ovo?
Jedna stvar je bila jasna. On je bio šef.
Postavio je svoju kancelariju tačno u centru kuće.
Sazivao je sastanke.
Zvao si? -Treba ti Senjor Skviki?
Mnogo, mnogo sastanaka.
Čak i usred noći.
Budan sam! Budan sam!
Dolazimo! -Evo nas!
Ako njegovim željama ne bi bilo udovoljeno istog trenutka,
dobijao je napad!
Gde je flašica? -Mora da dobije svoju flašicu!
Sve ih je smotao oko svog bucmastog malog prsta.
Sve, osim mene.
Pelena! -Flašica.
Tata! Ne mogu da spavam.
Znam, druže. Ni ja.
Beba trenutno zahteva mnogo pažnje.
Lepo smo pričali.
Ali... -U redu je.
Tata je ovde.
Šta je sa mnom?
Godina je 2057.
Zastavnik Ti-reks i ja istražujemo neprijateljsku invaziju vanzemaljaca.
Mnogo je gore nego što smo mislili.
Mama, on je go!
Ja sam go!
Reci "golaći".
Ne!
Ko je mamin slatkiš? Ti si mamin slatkiš?
Ne, on je tatin frajer, je l' tako?
Jedno od nas mora da ide sa g. Frensisom na kongres.
U Vegasu.
Ti treba da ideš. -Ne, ti treba da ideš.
Treba ti predah.
Ostaću s bebom... -Možda beba treba da odluči.
Ko hoćeš da ostane s tobom? Tata ili mama?
Ili tata?
Hoće svoju mamu.
U redu, moramo da porazgovaramo.
Nasamo.
Naravno. -O čemu, drugar?
O b-e-b-a-i.
"I", Time.
I šta? Došao je niotkud.
Čak ga ni ne poznajemo.
Kako možemo da mu verujemo?
Ma daj, on je samo beba.
Ozbiljno? Ja jedini mislim da je nešto čudno u vezi s ovim tipom?
Opa! Ja ću. -Pravilo od pet sekundi.
Time?
Pogledajte ga! Nosi odelo!
Znam. Zar nije sladak? Kao mali čovek.
Nosi akten-tašnu.
Zar niko ne misli da je to...
šta znam, pomalo jezivo?
Pa, ti si nosio Lam-Lam dok nisi napunio...
Ne pričamo o Lam-Lam.
Sve bebe su drugačije, Time.
I svaka je posebna.
Osvaja celu kuću!
Da li osvajaš kuću?
Da, osvajaš. Osvajaš.
Jednog dana ćeš upoznati ovog mališu
i volećeš ga svim svojim srcem.
Baš kao i mi.
Svim svojim srcem?
Nikad.
Hej!
Vreme je za moje tri priče, pet zagrljaja i specijalnu pesmu.
Može li jedna priča,
tri zagrljaja i moja specijalna pesma?
Samo moja specijalna pesma?
Mama?
Tata?
Hej.
Šta je s uspavljivanjem?
Biće gotovo u ponedeljak, g. Frensise.
Ne plači! Ne plači.
Halo?
Halo? Ne još, gospođo.
Ne, ne smišljam izgovore.
Da, gospođo, znam da sam već dugo ovde.
Verujte, kao da sam ovde čitav život.
Već sam mnogo napredovao sa roditeljima.
Uobičajena procedura, nedostatak sna, napadi gladi.
Potpuno su dezorijentisani.
Naterao sam ih da mi jedu iz ruke.
Čine sve za mene.
Urnebesno.
Ali, mislim da me je klinac prokljuvio.
Ne, mogu to da rešim.
Znam koliko je ova misija važna za firmu.
Misija?
Verujte mi, gospođo. Imate pravu bebu za ovaj posao.
Ruke uvis, đavolja bebo!
Prd! Smrd! Kaka!
Moram da se rešim k-l-i-n-c-a.
Ti umeš da govoriš!
Uh, gu-gu, ga-ga.
Ne, umeš stvarno da govoriš. Čuo sam te.
Dobro, umem da govorim.
A da li ti umeš da slušaš?
Donesi mi dupli espreso,
i proveri da li negde ima pristojan suši.
Ubio bih za ljutu rolnicu od tunjevine.
Kupi i sebi nešto.
Ko si ti?
Recimo da sam ja šef.
Šef? Ti si beba! Nosiš pelene.
Znaš ko još nosi pelene?
Astronauti i Naskar vozači, eto ko.
To se zove efikasnost, Templtone.
Prosečna beba provede 45 sati godišnje na noši.
Ja sam šef. Nemam toliko slobodnog vremena.
Nisi moj šef.
Jesam tvoj šef. -Ne, nisi.
Jesam. -Nisi.
Jesam! -Nisi!
Jesam! Jesam!
Ja sam ovde bio prvi.
Čekaj samo da mama i tata čuju za ovo.
Ma nemoj? Misliš da bi izabrali tebe umesto mene?
S tvojim dosijeom?
Ne znaš ništa o meni.
Tako hoćeš da se igraš? Da vidimo.
Templton Timoti. Srednje ime...
Žao mi je.
Lezli!
Uglavnom trojke... -Kako znaš sve to?
Ne znaš da voziš bicikl bez pomoćnih točkova?
Čak i medvedi znaju da voze bicikl bez pomoćnih točkova, Lezli.
Piše da imaš sedam godina.
Sedam i po.
Dremka za snagu! Šta si rekao?
Imam sedam i po godina.
Tačno! Mator si.
Vreme je da napraviš mesta novoj generaciji.
Tako to ide u svetu.
Nikad roditeljima ne bi tražio staru igračku.
Lam-Lam?
Svi žele kul, novu stvar.
Uništi. Uništi.
Lam-Lam! -Imam nove baterije!
Bum!
Mama i tata te čak ni ne poznaju.
Mene vole!
Ma nemoj? Izračunaj, klinjo.
Postoji samo određena količina ljubavi.
To je poput ovih perli.
Nekad si imao svu roditeljsku ljubav.
Sve njihovo vreme. Svu njihovu pažnju.
Imao si sve perle.
Ali, onda sam došao ja.
Bebe oduzimaju mnogo vremena.
Traže mnogo pažnje. Dobijaju svu ljubav.
Možemo da delimo.
Očigledno nisi išao u poslovnu školu.
Slušaj, Templtone, tako jednostavno neće moći.
Nema dovoljno ljubavi za nas obojicu.
Nema dovoljno perli za sve.
A onda, odjednom, nema mesta za Tima.
Tim se više ne uklapa.
O, ne! Šta je s Timom?
Zato ćuti i sklanjaj mi se s puta,
inače će biti otpuštanja.
Ne možeš da dobiješ otkaz iz svoje porodice.
Možeš li?
Budite se, mali polutani. Sedam je sati.
Budite se...
Koja je svrha?
Ustajte za hranljivi doručak!
Sedam je sati.
Šta je bilo, Timoti?
Da li te je onaj mali patuljak rastužio?
Onda ću na njega baciti veliku kletvu!
On neće proći!
To neće pomoći, Vizi.
Potpuno je zavarao mamu i tatu.
Da su znali ono što ja znam, nikad ne bi dozvolili da ostane.
Možda tvoji roditelji treba da budu prosvetljeni.
Velikom kletvom!
Oni neće proći!
Da, moram da ih prosvetlim...
dokazom!
To mi treba, dokaz!
Razotkrij njegovu mračnu magiju!
Proba, proba!
Možda mogu da ga vrate u radnju
i dobiju povraćaj novca!
Kupili bismo kuću na naduvavanje!
Sa srećom, Time! Sad je 8.45.
Nindža.
Bebe na sve strane! Šire se!
Mama! Tata! Šta se dešava?
Ovo je invazija!
Ovo je druženje!
Sačuvaćemo ovu sliku.
Ovo je sastanak, a ti nećeš prisustvovati.
To ćemo još da vidimo.
Hvala vam svima što ste došli tako brzo.
Pre nego što počnemo...
DA LI KLINAC PRISLUŠKUJE?
Da, gospodine.
Nego šta! -Potvrđeno!
Džimbo, uključi ometanje.
Hej!
Mi, bebe, imamo krizu! -O, ne!
To je užasno! -Strašno!
Šta je to?
Biće jednostavnije da vam pokažem. Tedi, molim te.
Hajde da napravimo predstavu.
Počinjemo.
Džimbo, ugasi svetla.
Bebe više ne dobijaju onoliko ljubavi kao ranije.
Zašto? Jesmo li bili nevaljali?
Nismo, Stejsi.
Ali, reći ću vam ko jeste.
Pogledajte naše smrtne neprijatelje! Kuce!
Ne! Upravo u tome je problem.
Kuce? U čemu je štos s kucama?
Tokom istorije,
ljudi su voleli bebe više od svega na svetu.
Nešto što se mora imati,
broj jedan na svačijoj listi želja.
Kuce su bile obični dodaci.
Ali, sve se promenilo kad su kuce počele da se prave
u novim, dizajnerskim modelima.
Svaki neodoljiviji od prethodnog.
Sećate se labradudla?
Pikapua?
Čivinija? Pokušajte da kažete "čivini" bez smeškanja.
Nemoguće je. Ne gubite vreme.
Svi smo se smejali šar-peju.
A sada je broj jedan u Kini.
O, ne. -To je strašno!
Užasno! -Da.
A postaje još gore.
Frensis Frensis, direktor "Kuca ko", dao je ovu izjavu.
Tedi, pusti snimak.
Napredujemo po planu
sa predstavljanjem najljupkije kuce do sada.
Predstavićemo je na kongresu kućnih ljubimaca u Las Vegasu!
Pazi, svete!
Smrviće konkurenciju!
Jupi! -Ne, Džimbo.
Ne "jupi"! Mi smo konkurencija!
Ovo je rat.
Kuce pobeđuju, a bebe gube.
Hvala, Tedi.
Ako je ta kuca slatka koliko se plašimo,
mogla bi posao s bebama izbaciti iz posla, bebo.
To je užasno!
Loše vesti, bebo!
Šta ćemo da radimo?
Moj posao je da otkrijem kakva je ta nova kuca,
kako bi "Beba korp" mogao da je zaustavi.
A vi ćete da mi pomognete.
Genije! -Majstor!
Tako treba, šefe!
Jupi!
Jupi.
Svi vaši roditelji rade za "Kuca ko".
Jeste li saznali nešto od njih?
Da! -Nego šta!
Fantastično. Trojke, počnite!
A. -B.
C. -D.
Ne, šta ste saznali o novoj kuci?
Jupi, kuca!
Ne, Džimbo! Kuce su zle.
Stejsi, pročitaj zapisnik.
Ne znam da čitam. Šta piše?
Ovo je moj tim?
Glupi snagator, gomila ulizica i žvrljačica?
Tačno! -Potvrđujem!
Dobra odluka.
To! -Bravo, šefe!
Imam te!
Ostavi taj keks. Keks je za one koji završavaju posao.
Hoću još jednu predstavu. -Ne, Tedi!
Može li zagrljaj? -Nema više predstava.
Šefe?
Ima mnogo ljubavi za sve. -Idi na spavanje.
Laku noć.
Šefe! -Šefe!
Šta je? -Roditelji!
Kao da imaju svoj mali sastanak.
Zar nisu preslatki? -Ko hoće desert?
Ovo je ponižavajuće.
Čekaj da mama i tata ovo čuju.
Templtone, šta to imaš?
Ništa.
Predaj mi kasetu.
Nikad!
Mama! Tata! Ovamo!
Zdravo, Timi! -Zdravo! Dakle...
Moć cveća!
Ne možeš pobeći policiji, glupatone.
Vežite pojaseve. Krećemo!
Trči, trči, trči.
Šta? Hej!
Trči, trči, trči.
Hvataj, hvataj, hvataj.
To!
O, da!
Pusti, mali...
Pogledaj! Deca se napokon slažu.
Baš lepo.
Sajonara!
Hoćete da se igrate?
Hajde da se igramo.
Ne!
Spasi šefa! Spasi šefa!
Drž'te ga! -Moj je!
Moj je! -Moj je!
Gotov si, bebeći čoveče!
Gore! Dignite me!
Ko hoće...
Štapići od sira!
Mama, tata! Imam dokaz!
Neko ne može da siđe stepenicama?
Ništa me ne može zaustaviti!
Mama! Tata! Gde ste vi?
Ima li nekoga?
Gde su svi otišli?
Mama, tata! Beba može da govori!
O, zar može?
Čekaj, kako si...
Predaj kasetu, Timi.
Ili će Lam-Lam stradati.
Ne!
Šta kažeš, Lam-Lam? Hoćeš prsten u nosu?
To baš nije moj fazon, ali ko sam ja da sudim?
I minđušu u obrvi? To izgleda previše, Lam-Lam.
Kako će delovati na razgovoru za posao?
Prestani!
Kasetu, Timi! Ili ću cepati, cepati...
Ne! Pusti ga!
Ti pusti! -Ti pusti!
Daj mi kasetu! -Daj mi Lam-Lam!
Ups! Preterao sam.
Templtone, budimo razumni!
Možemo biti razumni, zar ne? Šta radiš?
Tražiš ovo otkad si došao ovamo!
Popričaćemo o tome uz sok.
Prošlo je vreme za sok.
Ne, Templtone. Ne bi to uradio.
Reci pa-pa, bebo! Otpušten si!
Šta to radiš?
Ništa.
Moj dokaz!
Time! Objasni svoje postupke!
Da, objasni.
Nisam ja! Beba je kriva!
Beba je kriva?
Istina je! On može da govori.
Svi mogu da govore. Držali su sastanak.
Nešto o kucama.
To je velika bebeća kon-špiju-racija!
Timoti Lezli Templtone!
Mnogo si nas razočarao.
Ne, ljuti smo na tebe! -Tačno, ljuti smo na tebe.
Ljuti? -Treba ti tajm-aut!
Kažnjen si! -Da, kažnjen!
Na dva... -Tri!
Tri dana? -Nedelje!
Tri nedelje!
Na tri... večnosti!
Kažnjen?
Ostaćeš u kući sa mlađim bratom,
dok ne naučite da se slažete.
Super.
To mi je bio prvi put iza rešetaka.
Zatvor.
Tamnica.
Kažnjen za ceo život.
Minuti su se pretvarali u sate, a sati u dane.
Svaki čovek ima tačku pucanja.
Ovo je bila moja.
Crna ptica peva u dubokoj noći
Uzmi ta slomljena krila i nauči da letiš... -Hej, to je moja pesma!
Celog svog života
Čekaš samo Taj trenutak da se dogodi
U redu je, mali polutanu.
Možda ja mogu da budem od pomoći.
Crna ptica peva u dubokoj noći!
Uzmi ta slomljena krila i nauči da letiš!
Letite, budale!
Hvala, Vizi.
Ali nije to isto.
Kad bih samo dohvatio čarobni nož od četkice za zube.
Izbavio bih nas iz ovog zatvora.
Templtone!
Templtone, moramo da razgovaramo.
Odlazi.
Crna ptica peva u dubokoj noći
Prestani!
To je moja, a ne tvoja pesma.
Moji roditelji su je napisali samo za mene.
Stvarno? Roditelji su ti Lenon i Makartni?
Ne, Ted i Dženis.
Čak im ne znaš ni imena!
Samo hoćeš da mi ih ukradeš.
Sve si ukrao!
Trebalo bi da ti budeš u zatvoru!
Vreme je da naše razlike stavimo sa strane.
Jesi li ti...
Nisam!
Gde je kadrovsko odeljenje kad ti je potrebno?
Uzmi.
Neću tvoj prljavi novac.
Rekao sam da mi se sklanjaš s puta.
Ne mogu! Ti si u mojoj kući.
Ne želim da budem ovde
ništa više nego što me ti želiš ovde.
Zašto me onda mučiš?
Istina je da ja nisam obična beba.
Ma, nije valjda?
Poslat sam odozgo na misiju.
Jesi li ti Beba Isus?
Da, ja sam Beba Isus.
Ne!
Pre bi se reklo da sam niži menadžer u firmi.
U firmi? Kakvoj firmi?
Evo.
Uzmi ovo, sve će ti objasniti.
Šta hoćeš da uradim s tim?
Hoću da je cuclaš. -Ti je cuclaj!
Ne, ti treba da je cuclaš.
Neću to da cuclam!
Cuclaj. -Ne znam gde je bila!
Nije važno gde je bila, već gde će te odvesti.
Zar ne želiš da znaš
odakle stvarno dolaze bebe?
Duda. Laža. Nuk-nuk.
Bu-bu. Bo-bo. Ba-ba.
Cuca. Varalica.
Poznata pod mnogim imenima.
A kroz njenu moć ćeš saznati istinu.
Hajde, brže!
Mamice!
Gde smo mi?
Dobro došao u "Beba korp".
Nema šanse.
Hvala. -Šta?
Smiri se. Ne vide nas i ne čuju nas.
Mi smo, kao, virtuelni i to? -Da.
Misliš, neće osetiti ovo? -Ne.
Ili ovo? -Ne.
Karate!
Ne sramoti se, Templtone. Ja te ipak vidim.
Znači, bebe odavde dolaze?
Šta si ti mislio, iz kupusa?
Čarobne vile?
Ne, roditelji su mi rekli da...
Šta?
Ne. To je odvratno.
Da, ni meni nije zvučalo kako treba.
Zašto mi roditelji nisu rekli za ovo?
Kad bi ljudi znali odakle bebe stvarno dolaze, nikad ih ne bi imali.
Isto je s hot-dogovima.
Idemo gore!
Kako se ja ne sećam ovog mesta?
Sećao si se.
Ali, kad se normalnim bebama uzme cucla,
zaboravite sve o "Beba korpu".
Kako to da ti nisi normalan?
Nekoliko nas, najbolji od najboljih,
izabrani su za...
Za najveću čast.
Viša uprava.
Templtone, ovde je sva akcija.
Vreme za dremku u Sektoru G.
Celo ovo mesto vode bebe?
Da.
Moj tata kaže: "Oni koji umeju, rade.
"A oni koji ne umeju, nadziru."
Tvoj otac je hipik.
Šta se dešava kad odrastete?
Ne rastemo.
Pijemo supertajno mleko s formulom koje nas zauvek čini bebama.
Nazad na posao! Pauza za mleko je gotova!
Imamo krizu!
Zar ne znate da imamo krizu?
Ko je to?
To je moja šefica. Velika Mala šefica.
O čemu to vrišti?
Vidiš onaj pita-grafikon?
Izgleda kao velika pita.
Prikazuje svu ljubav koja postoji na svetu.
Volim pite. -Ko ne voli?
Od jabuka. -Dobro.
Ne, od višanja! -Savršeno!
Ne od bundeve. -U redu.
To je povrće.
Poenta je da parče za kuce postaje sve veće i veće.
Kradu svu našu ljubav!
Baš kao što si ti uradio meni.
Tačno tako.
A ako se to nastavi,
možda neće ostati dovoljno pite za bebe.
Nema pite?
Nema pite.
Moja misija je da otkrijem kakva je ta nova kuca.
Ti si, kao, na špijunskoj misiji? Kul!
Da! Kul! A ako... Kad uspem...
Postaću legenda "Beba korpa".
Kao Superveliki Mali šef, Megaveliki Mali šef,
Ozbiljno Velika Mala šefica...
I on.
To je baš velika, debela beba.
Ne, ono je Veliki Debeli Mali šef.
Ovo je Superkolosalni Veliki Debeli Mali šef.
Bio je najmlađi generalni direktor dete u istoriji firme.
Bio? Šta mu se desilo?
Penzionisao se, pre mnogo godina.
A ja još pokušavam da dostignem legendu.
U svakoj situaciji, zapitam sebe:
"Š-B-U-S-V-D-M-Š?
"Šta bi uradio Superkolosalni Veliki Debeli Mali šef?"
To je sve što dobijaš? Svoju sliku na zidu?
Dođi ovamo!
Dobiću unapređenje.
Kancelariju na uglu
s mojom ličnom nošom.
Opa.
Kad završiš, vraćaš se ovde?
Š-T-O P-R-E, T-i-m-e.
Nisam ja porodični čovek. Mesto mi je za stolom.
To je super! -Znam.
Bum-bum. -Šta?
Svega mi, zakucaću mu pelene za zid!
Jesmo li čuli nešto od onog malog Malog šefa
kog smo poslali kod Templtonovih?
Ne znam. -Otpuštena si.
O, ne!
Svi ste otpušteni!
Kongres kućnih ljubimaca je za dva dana.
Ako se ne pojavi s odgovorima,
otpušten je, penzionisan!
Gotov! -Obilazak je završen.
O čemu vrišti Velika šefica?
Zahteva rezultate.
Kongres je za dva dana, a ja nemam ništa.
To je ona! Ne javljaj se!
Stres dremka!
Ako ubrzo ne saznam kakva je ta nova kuca,
ne samo da me neće unaprediti...
Mogu da budem otpušten!
Hej, smiri se.
Sigurno ima i drugih kul poslova za bebe.
U međuvremenu, dva dana brzo prolete.
Bolje počni da se pakuješ.
Šta?
Ne kapiraš, Templtone.
Ako me otpuste, oduzeće mi mleko s formulom.
Pretvoriću se u normalnu bebu
i živeću zauvek ovde, s tobom.
Ne! -Da!
Obećavam ti ovo...
Svakog jutra kad se probudiš...
ja ću biti tamo.
Svako veče, za večerom...
ja ću biti tamo.
Svaka rođendanska zabava...
ja ću biti tamo.
Svakog Božića!
Ja ću biti tamo
Godinu za godinom za godinom.
Ostarićemo zajedno.
Ti i ja...
bićemo braća.
Zauvek.
Ne. Ne, to je užasno. -Znam.
Ovo se ne dešava. -Ali, dešava se!
Ne možeš da ostaneš ovde! -Ne mogu!
Nemoj da paničiš! -Ali, trebalo bi!
Znam, ali moramo ovo da popravimo.
Postaraćemo se da ne budeš otpušten.
Mi?
Mi.
Pomoći ću ti,
ali samo da bih te se otarasio.
Dogovoreno?
Dogovoreno.
Da se više nikad ne vidimo.
Slažem se, bebo.
Hajdemo sad na posao.
Hajde, hajde, hajde.
Udarac!
Ne, ne.
Ovde nema ničega o novoj kuci.
Zar ti nećeš ništa da radiš?
Zauzet sam dodeljivanjem posla.
Upala je!
Kad nađemo dosije o novoj kuci,
šta ćemo onda da uradimo?
Poslaćemo nindža bebe?
Još bolje.
Napisaću savršen dopis.
Bum! -Bum!
Čekaj. Šta je dopis?
Dopis je nešto što napišeš da bi ljudima dao informacije.
To je tvoj plan? Napisaćeš prikaz knjige?
To je tako dosadno.
Ne, Templtone.
Dopisi su za važne stvari.
Dopis može da ujedini ljude.
Dopis može da bude poziv na oružje,
manifest, poema.
Dopis može da promeni svet.
Opa! Kad tako objasniš,
i dalje zvuči dosadno.
Naučićeš, mali.
Naučićeš.
Čekaj malo. To je to!
Šta? Šta je to?
Snimi ovo. Dan "Dovedi dete na posao".
Ljudi vode decu na radno mesto? Zašto?
Zato što je fantastično!
Odvratno je.
Zar ne kapiraš? Ući ćemo u "Kuca ko"
i saznaćemo kakva je nova kuca!
Koja je svrha?
Ti si kažnjen.
Tvoji roditelji nas neće nikuda odvesti.
U pravu si. Misle da se mrzimo.
Mržnja je jaka reč.
Prava reč, ali ipak...
Moramo da ih ubedimo da smo stvarno braća.
Dobro.
Da se...
Voštimo?
Ne.
Varamo!
Ne. Da se mi...
La, la, la...
Li, li, li...
Ne.
Nema šanse. Ne. Ne misliš...
Da se volimo.
Upravo sam povratio rezanac i progutao ga.
Dolazi ći-hu-hu vozić! -Ne.
Ći-hu-ći-hu-hu. -Ne ći-hu!
Zaustavi voz! Ne! To izgleda kao da ga je neko već žvakao.
Ko je tamo? Imam raketu!
Šta se ovde dešava?
Samo hranim bebu.
Gledaju nas.
Ći-hu-hu.
U redu.
Ći-hu-hu ovo.
Neću da nosim mornarsko odelo. Nije čak ni petak!
Hajde, obući ćeš ovo.
Nateraćeš me? Neće moći, propalice!
Šta si mi to uradio? -Stani!
Vraćaj se! -Ne!
Nema šanse.
Hajde!
Time, šta radiš unutra?
O, ne.
Kakva je ovo gungula?
Zar nije presladak?
Imam jedno i za tebe! Ahoj, mornaru!
Šta?
Bedak.
Osmeh!
Nasmeši se za kameru.
To me čini slabim.
Ko je golicljiv? -Ne deluje na mene.
Ovde? -Ništa ne osećam.
Svi imaju golicljivu tačku.
"'Mislim da neću stati', reče Marica."
Dođi, pogledaj ovo.
"'Ja mogu da uđem unutra.'
"A onda su Ivica i Marica
"gurnuli zlu staricu u peć.
"I bezbožna veštica je okončala svoj život u vatri."
Da razjasnimo.
Priča je o kanibalizmu i spaljivanju živih ljudi.
Da.
Nije ni čudo da su klinci istraumirani.
Ovo slaganje je iscrpljujuće.
Slažem se, Time.
Treba da vidiš svoju facu na onoj slici.
Bio si sav...
Nisam navikao da me golicaju.
Jednom, na firminom izletu. Ali to uvek ispadne čudno.
Šta? Nikad te nisu golicali? A tvoji roditelji?
Izvini. Zaboravio sam.
Ti nisi imao roditelje, zar ne?
Time, ja možda izgledam kao beba,
ali rođen sam potpuno odrastao.
Ja ne mogu ni da zamislim da ne budem dete.
Propustio si celo svoje detinjstvo?
Nikad nisi imao nekog da te voli?
Ne nedostaje ti ono što nikad nisi imao.
Budite se, mali polutani!
Time. Probudi se, drugar.
Šta je? -Budi se i ustaj!
Nešto ne valja? Jesam li otpušten?
Ne, kasniš na posao.
Šta?
Danas je Dan "Dovedi dete na posao". A ti si dete.
Zvanično si ras-kažnjen.
Stvarno? -Stvarno.
Sme li i beba da pođe?
Zašto ne.
Da! Da, da, da!
To!
Voleo bih da sam ja tako uzbuđen zbog posla.
Vidi, moja spatula.
Da, bebac!
Gospodo, dobro došli u "Kuca ko".
Opa! Ovo je strava!
Time, pogledaj!
Imaju bazen sa kucama!
Nije li to higijenski?
Drugar, hoćeš li da se slikaš sa Kuca-ko Koletom?
Ne, hvala. Previše je strašno za bebu.
Dobra odluka.
Time, tata i ja moramo da radimo.
Hoćeš u kancelariju da se družiš s nama?
Ostavićemo tvog brata u Zoni kuca,
dok mi provodimo vreme s Timom.
Vreme s Timom?
Tata i ja znamo da nismo mogli da budemo s tobom koliko i ranije.
Pa, šta kažeš?
Ne, hvala.
Radije ću provesti vreme s bebom.
Lepo. -To je baš slatko.
Dobro je što si usredsređen, Templtone.
Saznaćemo kakva je nova kuca i ja idem kući.
Ostanite u Zoni kuca, važi?
Važi, zdravo.
Tamo ćemo naći tajni dosije o novoj kuci.
Nikad nećemo proći kroz ta vrata.
Ne, ne za vrata.
Vrata za pse.
Kako da prođemo pored čuvara?
Ne, ne, ne. Nema šanse.
Ne!
Šugavi, plišani kostim kuce!
Kakva slatka, mala kuca...
Joj!
Jupi!
Deca.
Sagni se.
Spusti se do dole.
Nikad u životu nisam bio ovako ponižen.
Av!
Hej!
Hvataj!
Šta ja to radim?
O, ne!
Da!
Dobar dečko.
Ne. Bez ujedanja.
Timoti Templton, kancelarijski nindža.
Ovamo. -Šta je?
Mora da je ovde.
NE ULAZI ZABRANJENO ZA DECU
Preklinje nas da uđemo.
Opa!
Ovo je mnogo papirologije.
Mislio sam da su kuce sve iscepkale.
Ovo postaje jezivo.
Došao sam po tvoju dušu.
Prestani!
Čekaj!
To je to!
Dosije!
Vidiš? Bio sam u pravu.
Ne. Već sam ovo negde video.
Moramo da nađemo nešto čime ćemo ga zameniti.
U pravu si. Drugi dosije.
Da! Dosije iste težine.
Da bi bio stavljen na potpuno isto mesto.
Potpuno iste težine. -Već si to rekao.
Znam da sam rekao. Udario si me dva puta.
Neka bude tri puta. Čekaj!
Mislim da ovde ima jedan.
Manila karton, celulozne ivice.
Oko 1.420 grama. Ne, 1.390.
Pokušaj s ovim.
Čekaj!
Sada je savršeno.
Da!
Imam osećaj da treba da bežimo.
Znam, ali prosto je hipnotišuće.
Voleo bih da vidim kako se završava.
Da, i ja.
Pa, nije se dobro završilo.
SREDIO SAM VAS!
Šta?
Šta, bre...
Hvala što ste banuli, klinci.
Frensis Frensis?
Vidim da ste upoznali mog starijeg brata Judžina.
Čovek od malo reči.
Nijedne, zapravo.
Možeš li ponovo da navučeš glavu, molim te?
Šta je sve ovo?
Iznenađenje!
Cucla "Beba korpa"? Odakle ti to?
Ne prepoznaješ me?
Možda iz mladosti!
Superkolosalni Veliki Debeli Mali šef?
On je ti? I ti si on?
Samo stariji i naboraniji.
Ovo nije prirodno.
Ne. Bio si moj heroj!
Kako si završio ovde?
Znaš šta radim maloj deci koja postavljaju mnogo pitanja o meni?
Judžine!
Čitam im moju priču.
Ispekao sam keksiće!
Judžine, moja stolica.
Sve je počelo u "Beba korpu",
pre mnogo, mnogo vremena.
Bio sam fantastičan izvršni menadžer,
išao sam pravo ka vrhu.
Svi su me voleli.
Unapredili su me, dali su mi kancelariju na ćošku,
moju ličnu...
Ličnu nošu?
Imao sam sve.
A onda, jednog dana,
otkrio sam nešto jezivo.
Stario sam.
Mleko s formulom više nije delovalo.
Ispostavilo se da ne podnosim laktozu.
Ne! -Da!
Pozvan sam pred odbor direktora.
Ko su smor direktori?
Najveći mali šefovi od svih.
Mislio sam da me vole.
Ali, zamenili su me nekim novim.
Nekim mlađim.
To je užasno.
Odjednom je sva ljubav pružana njoj
i sva pažnja.
Znaš kako je to, zar ne, Time?
Boli, zar ne?
Da. Boli.
A šta se zatim desilo?
Pa...
Otpustili su me!
I uzeli su mi moje specijalno mleko s formulom.
A onda su me poslali dole, da živim sa...
porodicom. -O, ne, Frensise!
"Beba korp" me je izneverila!
Napokon ću se osvetiti
s Večnom Kucom.
A? -To je to?
Ne, ne.
Zamislite kucu koje nikad ne raste.
Kucu koja zauvek ostaje štene.
Kad lansiram Večnu Kucu u svim delovima sveta,
one će biti tako ljupke...
Kako je slatko!
...da više niko nikad, baš nikad neće želeti bebu.
Kraj "Beba korpa"!
Ma molim te.
Kuca koja nikad ne odraste? To je nemoguće!
Zar nije?
Bilo je, dok mi ti nisi doneo ključni sastojak.
Moje tajno mleko s formulom.
Moje je! Moje je!
Samo moje.
Ne!
Doneo si mi baš ono što mi treba da uništim "Beba korp".
Ne! -Da!
Ušetao si pravo u moju klopku!
Nećeš se izvući s ovim! -Ne ako mi...
Šta? Reci?
Kome ćeš da kažeš, Time? Svojim roditeljima?
Gde su dečaci?
Rekao sam im da ostanu u Zoni kuca.
Vodim ih oboje sa sobom u Las Vegas.
Zato mi se sklanjajte s puta.
Ne bih voleo da budu otpisani.
Nikad nas ne bi ostavili same.
Stvarno?
Čekajte da upoznaju sertifikovanog "Kuca ko"
stručnjaka za čuvanje dece u kući.
O, ne.
Ne budi nervozan. -To je samo jedna noć.
Vratićemo se veoma brzo.
Osim toga, u odličnim ste rukama.
Tako je.
Judžinija je praktično savršena u svakom smislu.
Ne.
Molim vas, ne idite s njim. Frensis Frensis želi da...
Verujte mi,
Judžinija neće ispuštati decu iz vida.
Ni na sekund.
To je veoma utešno.
Sad ih vidite.
A sad ih ne vidite.
Pa-pa!
Na aerodrom.
Nema izlaza. Gotov sam.
Šta da radimo, Templtone?
Šta da radimo?
Moramo na aerodrom da zaustavimo Frensisa Frensisa
pre nego što avion poleti.
Da! Ali kako da prođemo pored Strašne Popins?
U redu. Sigurno možemo nešto da uradimo.
Hej, to nije tako loše.
Jesi li dobro?
Šta ti je?
Ne gledaj me!
O, ne!
Bez te formule, pretvaram se u normalnu bebu.
Znaš, gu-gu, ga-ga. Sve to!
O, ne!
Bljak!
Ja sam bebeća tempirana bomba koja otkucava!
Pretvaram se u bljuckajuću, ukakanu, bespomoćnu bebu!
Čekaj malo! To mi je dalo ideju.
Šta? Šta to?
Promenio sam mnogo bebisiterki
i sve su se plašile jedne stvari.
Dame, tajna putera prženog u fritezi
leži u obilnoj količini margarina.
Hej, g. Ženski Čoveče!
Beba! Mislim da mu je muka!
Morate nešto da uradite!
Joj, užasa!
Templtone! -Veoma ukusno!
Bljak! Ušlo ti je u usta!
I meni je ušlo u usta!
Mislim da će mi pozliti!
Vrtlog!
Ostalo je sat vremena do poletanja aviona.
Uzećemo bicikl.
Bicikl?
Ne znam.
Idemo!
Važi, ali čekaj ovde! -Šta?
Gde ćeš? Templtone!
Uvek nosi kacigu.
Pa-pa, klozet-glavo!
Nikad nas nećeš uhvatiti!
Stejsi!
Stejsi, javi se!
O, Stejsi!
Jesi li to ti, šefe? -Crvena uzbuna!
Juri me ubilačka bebisiterka! Okupi tim!
Odmah, šefe.
Zdravo. -Zdravo.
Zdravo. -Crvena uzbuna.
Razumem!
Crvena uzbuna. Ponavljam...
Crvena uzbuna!
Šta radiš, Templtone? Vozi, vozi!
To je nedozvoljeno.
Platiću tvoju kaznu.
Kreni!
Mislim da smo mu pobegli!
O, ne, nismo!
Moć cveća!
Bum, bum, tras!
Bravo, momče!
Puče!
Trči, trči, trči.
Time, moraš brže da voziš!
Ne, ne mogu!
Možeš.
Imaš to u sebi, Templtone. Gledaj napred.
Rekoh, gledaj napred, sinko!
Guza gore! Pedalaj iz sve snage!
Ili ti upravljaš ili upravljaju tobom.
Dobro!
Ne mogu da vozim bez pomoćnih točkova!
Svejedno da li misliš da možeš ili da ne možeš, u pravu si!
O čemu pričaš?
Put do uspeha nije prava staza, Templtone.
To je teško putovanje,
kao brod na moru.
A ti si kapetan
koji kroti uzburkan okean.
Ja sam kapetan, krotim okean!
Dobro!
Drvo! Udariću!
Ciljaj u neuspeh i uvek ćeš uspeti.
Šta? -Ne ciljaj u neuspeh!
Uspevam! Uspevam!
Kad uspeh postane navika,
odatle sve ide nizbrdo.
Gledaj!
Eno ih! Mama, tata!
Voz! -Ći-hu-hu!
Stani!
Šta to radiš?
Uspećemo. -Ali, nemam citat za ovo!
Uspeo si!
Ne! Mi smo uspeli.
I sve to bez pomoćnih točkova.
Prolaz!
Beba u vozilu!
Drži pelene!
Lezi i skupi se!
Stani, druškane!
Tražim pretres do gole kože.
Eno ih! Mama, tata!
Hej, ne tako brzo!
O, ne.
Templtone!
Hej! -Izvinite.
Gde si nestao?
O, ne!
Ne ponovo!
Ne sada!
Šta, bre...
Ne, ne, ne!
Hajdemo!
Mislim da sam pojeo dolar i 75 centi.
Izvinite, prolazim! Mama, tata!
Požurite! Brzo!
Nećemo da propustimo let!
Ne! -Upozorio sam vas!
Čekajte!
Ne! -Ne!
Mama, tata! Stanite!
Ne!
Ne, ne, ne.
Otišli su.
Nisam uspeo.
Stigao bih do roditelja da nisam morao da se vratim po tebe.
Šta? Stigli bismo ovde pre vremena,
da si znao da voziš bicikl kao normalno dete!
Nećemo stići da zaustavimo predstavljanje.
Koga briga? Moji roditelji su u opasnosti.
Mene je briga! "Beba korp" će ispasti iz posla.
Samo o tome pričaš.
Ti ni ne znaš kako je biti deo porodice.
A ti ne znaš kako je imati posao.
Ne znaš ništa o zagrljajima, o pričama za laku noć, ni o specijalnim pesmama.
Ma, molim te. Prestani da se ponašaš kao beba.
Ti si beba!
Povuci to.
Život mi je bio savršen dok se ti nisi pojavio.
Veruj mi, osećanje je uzajamno. Voleo bih da te nikad nisam sreo.
Voleo bih da se nikad nisi rodio!
Gde ćeš?
Fino!
Crna ptica peva u dubokoj noći
Uzmi ta slomljena krila i nauči da letiš
Celog svog života
Čekaš samo Taj trenutak da se dogodi
Neka se Timoti Templton javi na beli uslužni telefon.
Timoti Lezli Templtone, molim te, javi se na beli uslužni telefon.
Lezli.
Halo?
Ja sam. Ne spuštaj slušalicu, Time.
Time, ja nisam bio rođen. Ja sam zaposlen.
Kako to misliš?
"Beba korp" je jedini dom koji sam ikad znao.
Dakle, u pravu si, ne znam šta znači
biti deo porodice.
Ali, stalo mi je.
Stvarno?
Da.
Jedini način da sve spasemo je da zaustavimo Frensisa Frensisa.
Da.
Ne mogu to da uradim bez tebe, Time.
Potreban si mi.
Rekao bih da smo prilično dobar tim. -Ne.
Bukvalno. Ne mogu da dohvatim kvake.
A, da.
Ne brini, Time.
Spasićemo tvoje roditelje.
I tvoju firmu.
Kako ćemo da stignemo do Vegasa?
Biće nam potrebno čudo.
Prati onog Elvisa!
Zašto?
Gde je Elvis, tu je Vegas!
Eno još jednog!
I još jednog!
Elvisi na sve strane!
Time, eno našeg leta!
A tamo ode naša karta!
Hej! Ne budi surov!
Izvini!
Hvala! -O, luče!
Mnogo ti hvala.
Zdravo.
Hej.
Kartu, molim.
Samo malo.
Ukradena je!
Imitiranje Elvisovog imitatora?
Drž' ga!
Humina, humina, humina!
Stani!
Duh Elvisa!
Moramo da nađemo sedišta.
Hajde, ovuda!
Kakvo je ovo mesto?
Ovo je, Templtone, prva klasa.
Zašto je prazno?
Niko ne može da je priušti.
Zato je tako divno.
Dobar dan. Govori vam kapetan Ros.
Dame i gospodo, a i vi u ekonomskoj,
molim vas, vežite pojaseve. Uskoro polećemo.
Šta je bilo, Templtone?
Roditelji me uvek drže za ruku tokom poletanja.
Čoveče, berza danas luduje.
Dame i gospodo, ponovo kapetan Ros.
Kao što vidite, isključio sam znak za pojaseve.
Šta vas dvojica radite ovde?
Mi smo sinovi kapetana Rosa.
Rekao nam je da sednemo ovde.
Da li vama, specijalnim momcima, mogu nešto da donesem?
Bilo šta?
Bilo šta.
Aj-aj, Frensise Frensise!
Naučićeš da ne otimaš roditelje Jednookog Tima.
Ma, molim te. Kad bi bilo tako lako.
Kakav ti je plan?
Nećeš valjda da pišeš dopis?
Ne.
Hajde. Rekao si da nikad nisi imao detinjstvo.
Zašto nećeš da pokušaš?
Ne, ne mogu. -Zabavno je!
Evo, hajde da te ubacimo u lik.
Znam. Osećam se šašavo!
Hajde! Reci mu nešto zlobno.
U redu, u redu, u redu.
Dakle, išao si na državni fakultet?
Ne znam.
Nastavi!
I imaš petlju da mi tražiš bonus?
Vidiš!
Sad se uživljavaš.
Oduvaj me.
Tvoj završni razgovor je završen!
To je bilo dobro.
Ko je uopšte bio taj tip?
Kapetan! -Šta?
En garde!
Diži!
Ho!
Eno ga, duva!
Pazi na pramac!
Aj! -Izbegni, pariraj i bodi!
Zvuči kao sjajna advokatska firma.
Lep pokušaj! Pazi!
Otpušten si!
Evo i tvoje otpremnine! Ha!
Čekaj. Ne treba da završiš sa "Ha!"
Ne treba?
Na kraju treba da kažeš "Argh!"
Kapiram! Argh!
To je super!
Hvala! Samo sam se prepustio.
Dame i gospodo, a i vi u ekonomskoj,
s leve strane aviona
možete videti da se približavamo fenomenalnom Las Vegasu.
Kopno!
Ahoj, mornaru.
Ćao, tata. Hvala na vožnji.
Dobro. Šta? -Idemo.
Ideš u "Hotel slomljenog srca"? -Ja idem.
I ja! -I ja!
I ja!
Moramo do kongresnog centra.
Da uzmemo taksi?
Dođavola! Potrošio sam celu dnevnicu. Ono je više za nas.
Dobro.
Izvinite, dame.
Možete li da nas povezete do kuće?
Džimi je bolestan i treba mu njegov skupi lek.
Gde živiš, dušice?
Kongresni centar.
Ćao, dušice!
Želim vam lep ženski provod!
Ženske se lože na bebe.
Ljudi na Long Ajlandu ne znaju da prave ledeni čaj.
O, ne! Kako ćemo ovde da nađemo moje roditelje?
Time!
Tamo.
Gde je sad "Kuca ko"?
"Kuca ko", "Kuca ko", "Kuca ko"...
Aha! Evo ga! Našao sam!
Kako si...
Hej, gde si otišao?
Ne opet!
Hajde! Potreban si mi!
Vratio sam se!
Šta se dešava?
Tako je!
Predstavićemo potpuno novu kucu na svim kontinentima.
U svakoj državi!
Osvojićemo svet, jedno po jedno srce.
Time, eno ih! -Mama, tata!
Zamislite kucu koja nikad ne raste,
nikad ne stari.
Kuca koja zauvek ostaje štene.
Dajem vam jedinu stvar koju ćete ikad voleti...
Večnu Kucu!
Mama?
Odvrati pogled, Templtone!
Hej! Šta ćete vi ovde?
Mama, tata!
Šta oni rade ovde?
Šta Tim i beba rade ovde?
Šta bilo ko od nas radi ovde?
Šta se ovde događa?
Uhvatio je moje roditelje!
Došli smo da ih uhvatimo!
Uhvatite ih!
Uzmite Večnu Kucu!
Moramo da odemo iza bine.
Tamo!
Trči!
Brzo, brzo, brzo!
Leva, desna! Leva, desna! Leva, desna!
To!
Prd! Smrd! Kaka!
Pogledaj sve to mleko s formulom.
Tako se lansira proizvod.
O, ne!
Stavlja ih ispod rakete!
Elvis je napustio zgradu!
Mama, tata...
Dolazim!
Bravo, dečko! Trči, Time! Brzo!
Lansiranje započeto.
Lansiram svoje Večne Kuce i ništa tu ne možete da uradite!
Ne!
"Beba korp" je ukrao svu ljubav od mene,
a sad ću ja da je uzmem nazad od njih.
Ti treba da me razumeš.
Tebe su zamenili isto kao i mene!
Ne! Ja nisam kao ti!
Drsko derište!
Pusti naše roditelje! Njegove roditelje. Roditelje.
Da!
Mogao si opet da imaš svu roditeljsku ljubav za sebe!
Ali, ne!
Uprskao si!
Dozvolio si da ti ta beba šefuje.
On ne radi za mene.
Mi smo partneri!
Nisam golicljiv.
Hej! Gde je beba?
Svako ima golicljivu tačku!
Moje uši!
Prestani!
Mala derišta!
Ništa neće stati na put mojoj osveti.
Ni vi, ni bilo ko!
"Beba korp" je gotov!
Ja pobeđujem! Ha!
Pogrešno!
Ne treba da završiš sa "Ha!"
Tako je! -Šta?
Treba da završiš s...
Argh!
En garde!
Otpušten si!
A evo i tvoje otpremnine!
Eto ti, bezvredna ništarijo!
Argh!
Jedan minut i odbrojavam.
Upomoć! -Bilo ko!
Time! Šta to radiš?
Ne!
Mama, tata, dolazim!
Jesi li to ti?
Ne brinite, mama i tata. Srediću ovo!
Dobro si? -Beba je dobro?
Da, beba je fino.
Ko je to rekao?
Ja sam rekao.
Beba je fino.
Ne pomera se!
Šta se dešava?
Čekajte sekund!
Hej.
Znam kako da pomerimo moje roditelje.
Kako? -Iskoristićemo kuce.
Gore.
Digni me.
Šta ako opet podetinjiš?
Biće u redu. U redu, u redu...
U redu!
Biće u redu.
Drži pelene!
Pomeramo se!
Zašto se pomeramo?
Mama i tata, držite se!
T minus 30 sekundi.
O, ne! Čekaj!
Sačekaj!
Idi, Time! Vodi svoje roditelje...
odavde.
Moraš da skočiš!
Hajde, to je prosto ko pasulj!
Ne! Nema pasulja! Siđi!
Ne plači. Izvini. Molim te, nemoj da plačeš.
20 sekundi.
15 sekundi.
Crna ptica peva u dubokoj noći
Uzmi ta slomljena krila i nauči da letiš
Celog svog života
Čekaš samo Taj trenutak da se dogodi
Tri... -Uhvatio sam te!
Dva, jedan...
Lansiranje!
Da!
Hej, jesi li još unutra?
Šta je bilo? Pobedili smo?
Pobedili smo! -Pobedili smo?
Pobedili smo! Pobedili smo! -Pobedili smo! Da!
Pobednička dremka!
Sve ste uništili!
Nije fer! Nije fer!
Ovo nije kako treba.
Sada ćeš stvarno da platiš!
Ma nemoj! Vreme je da se suočiš s nekim svoje veličine!
Šta?
Judžine! Spusti me!
Čuješ li me? Ja sam tvoj šef!
Ovog puta ćemo ga vaspitati kako treba.
Siguran sam da će to dobro da ispadne.
Time, šta se dešava?
Mama, tata, držite se!
To!
Time? -Time!
Time! Jesi li dobro?
Dobro sam. Mi smo dobro.
Spasao si nas.
Ti si naš junak.
I sjajan stariji brat.
Obojicu vas mnogo volimo.
Obojicu?
Celim svojim srcem.
Hajdemo kući.
Kako izgledam?
Izgledaš sjajno.
Pa, time, odlično obavljeno.
Stejsi, s ovim pismom možeš da se upišeš u školu po svom izboru.
Vrtić? -Tako je.
Ako ima još nešto...
Može li povišica?
Stejsi, ne dobijaš platu.
Milion zigiti pet! -Osam!
Tricikl! -Roleri!
Šećernu vunu? -Lizalicu!
Dogovoreno.
Najbolji šef na svetu.
Momci, ne morate uvek da radite šta vam se kaže.
U redu je da mislite svojom glavom.
Ne, gospodine. -Nikako.
Užasna ideja!
To je pravi stav.
U pravu si! -Tačno!
Ti si glavni! -Apsolutno!
Izvoli, rmpalijo.
Zaslužio si.
Želiš da me zagrliš, zar ne?
I ti ćeš meni nedostajati, druže. U redu...
Mir, mir. -Biće u redu, veliki.
Dakle...
Uspeo si.
Ne. Mi smo uspeli.
Uzgred, čestitam na unapređenju.
Kancelarija na ćošku, lična noša. Sve te stvari.
Hej! A šta je s tobom?
Imaš svoje roditelje samo za sebe.
Šta da kažem mami i tati kad odeš?
Ne brini.
"Beba korp" ima proceduru za ovakve situacije.
Biće kao da nikad nisam rođen.
Zamalo da zaboravim!
Nema šanse! Lam-Lam!
Popravio si je. -Da.
Dobra je kao nova. Žilava je ona.
Izgleda da smo obojica dobili šta smo hteli.
Dupla pobeda.
Verovatno bi trebalo...
Da.
Pa, ostani u školi.
Baš i nemam izbora.
Da, tačno.
Zbogom, Time. -Zdravo.
Da, tačno.
Otišao je iznenada, kao što je i došao.
Ćao.
Napokon je moj život ponovo bio savršen.
Zaboravi bebu.
Upsić!
Izvini, krupajlijo.
Iznenađenje!
NAŠ HEROJ!
Ura!
Unapređen si!
Zaboravi bebu?
Ne, hvala, ne treba.
Važi-li.
Argh.
Dragi Mali šefe,
obično ne pišem mnogo,
ali sad znam da su dopisi veoma važne stvari.
Mada nikad nisam išao u poslovnu školu,
u vrtiću sam naučio da delim.
A ako nema dovoljno ljubavi za nas obojicu,
onda hoću da ti dam svu svoju ljubav.
Želim da ti ponudim posao.
Biće to naporan rad
i neće biti plaćen.
Ali, dobra vest je da ne možeš nikad da budeš otpušten.
I obećavam ti ovo.
Svako jutro, kad se probudiš, ja ću biti tamo.
I svako veče za večerom, ja ću biti tamo.
Svaka rođendanska zabava, svako božićno jutro...
Ja ću biti tamo.
Godinu za godinom za godinom.
Ostarićemo zajedno.
PORODICA
I ti i ja ćemo zauvek...
PORODICA
...biti braća.
Zauvek.
PORODICA
Budite se, mali polutani. Sedam je sati.
Koja je svrha toga, Vizi?
Zato što je sedam sati ujutru.
Moram jedan posao da obavim, a ti ga otežavaš.
U redu je, mali polutanu.
Ponekad sam i ja zbunjen.
Posebno s letnjim računanjem vremena.
U proleće unapred, u jesen unazad.
U carstvu čarobnjaka čak ni nemamo kalendare!
Nema proleća, samo tama i zima!
Uopšte nisam zbunjen, Vizi.
Samo mi on nedostaje.
Time, vidi ko je stigao!
To je tvoj mlađi...
Brat!
Ovde si! Stvarno si ovde!
Nežno, nežno.
Vratio si se!
Pozdravi se s Teodorom Lindzijem Templtonom.
Lindzi?
Ko je golicljiv?
Izvoli.
Eto, to je moja priča.
Naša priča.
Na sreću moju i mog mlađeg brata, imala je srećan kraj.
Je l' to istinita priča, tata?
Pa, dušo, ja je se tako sećam.
Ali, znaš li šta sam otkrio? -Šta?
Postoji mnogo ljubavi za svakog.
Čak i za mene?
Posebno za tebe.
Samo pitajte strica Teda.
Mala, čujem da ćeš dobiti mlađu sestru.
Htela sam konja.
Izvoli, mala. Kupi sebi konja.
Znaš, ponosim se tobom, Lezli.
I ja tobom, Lindzi.
Zdravo, mala sestro.
Argh!
Dobro, momci.
Vreme je za spavanje.
Mama, samo još malo.
U redu.
Budite se, mali polutani. Vreme je da odete.
Idite i pustite svoje seljake da žive.
Odlazite!
Prevod: Bojana Lukić Jovković Eva Čolić