Tretten meter. I bør kunne se det.
Bring hende op og over forstavnen.
Okay, Mir-2, vi går op over forstavnen. Følg efter os.
Okay, stille. Vi optager.
At se hende komme ud af mørket, som et spøgelsesskib...
bevæger mig stadig hver gang.
At se de sørgelige rester af det store skib ligge her...
hvor hun havnede kl. 2.30 om natten den 15. april 1912...
efter sit lange fald...
fra verden ovenover.
Du er fuld af lort, chef.
Sjette dykning.
Vi er igen nede ved Titanics dæk.
Fire kilometer nede.
3.821 meter.
Trykket udenfor er tre og en halv tons pr. kvadrattomme.
Ruderne her er 23 cm tykke, og hvis de knuses...
er det farvel på to mikrosekunder.
Nok af det fis.
Bare gå ned på taget af officerernes opholdsrum som i går.
Javel.
Mir-2, vi lander oven på den store trappe.
Er I klar til at blive sendt af sted?
Ja, Brock, vi sender Dunkin af sted nu. Af sted, Charlie.
- Giv den kabel. - Kablet er ude.
Okay, Brock, vi går ned langs skroget.
Fint. Gå ned og ind gennem landgangsdøren til første klasse.
Gennemsøg receptionsområdet og spisesalen på D-dækket.
Modtaget.
- Mere kabel. - Kablet er ude.
Okay, til venstre nu. Til venstre, venstre.
Snoop Dog er på vej. Vi går ned gennem trappeskakten.
Okay, Lewis, gå ned til B-dækket.
A-dæk.
- Giv mig mere snor, kaptajn. - B-dæk. Gå derind.
- Pas på dørkarmen. - Jeg har set den.
Det er okay. Slap af, chef.
Okay, drej så.
- Mere kabel, kaptajn. - Drej. Pas på væggen.
Brock, vi er ved flyglet. Hører du?
Modtaget.
Lige der.
- Der er døren til sovekammeret. - Jeg kan godt se den.
Vi er inde. Vi er der.
Det er Hockleys seng. Det var dér, den skiderik sov.
Nogen har glemt at slukke for vandet.
Stop. Vent lidt. Gå tilbage til højre.
Garderobeskabet. Gå tættere på.
- Du er på sporet af noget. - Jeg vil se, hvad der er nedenunder.
Giv mig mine hænder.
Okay.
- Rolig. Den kan gå itu. - Okay.
Okay, vip den væk.
Bliv ved. Kom nu.
Okay, slip den.
Åh, mand. Kan du se det, chef?
Det er lønningsdag, gutter.
Sådan!
- Vi gjorde det, Bobby. - Vi har bjærget det.
Ja! Du er den bedste!
Hvem er den bedste? Sig det.
Det er du, Lewis.
- Bobby, min cigar. - Den er lige her.
Okay, luk det op.
Lad mig komme til.
- Får du det med? - Ja.
Pis.
Ingen diamant.
Det samme skete for Geraldo, chef...
og så var hans tv-karriere slut.
Sluk for kameraet.
Brock. Dine partnere vil gerne vide, hvordan det går.
Dave, Barry, hej. Hør her, den var ikke i pengeskabet.
Men bare rolig. Der er stadig mange steder, den kan være.
Ja, for fanden.
Blandt brokkerne i moderens kahyt...
- Purserens boks på C-dækket. - Jimmy Hoffas mappe.
Mange andre steder.
Hør, gutter, stol på mit instinkt. Vi er tæt på.
Vi skal bare igennem en mindre udelukkelsesproces.
Vent lige lidt.
- Lad mig se det. - Vi har måske noget her, gutter.
- Hvor er billedet af halskæden? - Vi ringer tilbage.
Det var pokkers.
Skattejægeren Brock Lovett er bedst kendt for at finde spansk guld.
Du får mad om lidt.
Han har lejet russiske ubåde for at søge efter det mest berømte vrag...
Titanic.
Han er med os via satellit fra forskningsskibet Keldysh...
i Atlanterhavet.
- Hej, Brock. - Hej, Tracy.
Alle har selvfølgelig hørt historierne om Titanic.
Om hvordan orkestret spillede til den bitre ende.
Men jeg er interesseret i de ufortalte historier...
de hemmeligheder, der ligger gemt i vraget.
Ved hjælp af robotter er vi ved at trænge længere ind i vraget...
end nogen har gjort før.
Jeres ekspedition har udløst en debat...
om bjærgningsrettigheder og etik.
Mange kalder dig en gravrøver.
Ingen har kaldt fundet af artefakterne fra Kong Tuts grav...
- Hvad er der? - Skru lige op, skat.
Museumsuddannede eksperter sikrer...
at fundene bliver korrekt behandlet og katalogiseret korrekt.
Se nu den tegning, vi fandt i dag.
Et stykke papir, der har været under vand i 84 år...
og det lykkedes mit hold at bevare det intakt.
Skulle det være blevet liggende på bunden af havet i evighed?
Vi kan se det og...
Det var pokkers.
Brock, der er et satellit-opkald til dig.
Bobby, vi skal dykke. Ubådene er på vej ned i vandet.
Tro mig, min ven, det her vil du gerne høre.
Det har bare at være godt.
- Du skal tale højt. Hun er gammel. - Storartet.
Brock Lovett. Hvad kan jeg gøre for Dem, fru...
Calvert. Rose Calvert.
Fru Calvert?
Jeg spekulerede på, om I havde fundet Havets Hjerte endnu, hr. Lovett?
Jeg sagde jo, du ville høre det her.
De har min fulde opmærksomhed, Rose.
Kan De sige os, hvem kvinden på billedet er?
Ja. Kvinden på billedet er mig.
Hun er fuld af løgn! En tosse, der er ude efter penge eller presseomtale.
Gud ved hvorfor? Ligesom den russiske dulle, Anastasia.
De kommer nu!
Rose Dewitt Bukater døde på Titanic i en alder af 17 år, ikke?
Det er korrekt.
Hvis hun var i live, ville hun være over 100 år nu.
101 i næste måned.
Okay, så er hun en meget gammel løgnhals.
Jeg har undersøgt hendes baggrund...
helt tilbage til 20'erne, hvor hun arbejdede som skuespillerinde.
En skuespillerinde. Det er det første fingerpeg, Sherlock.
Hun hed Rose Dawson dengang. Så giftede hun sig med ham Calvert.
De flyttede til Cedar Rapids og fik to unger.
Nu er Calvert død, og det er Cedar Rapids også.
Alle, der kender til diamanten...
er døde eller om bord på dette skib, men hun ved besked.
Ikke just en let bagage, hvad?
Skynd dig at hjælpe ham!
Fru Calvert, jeg er Brock Lovett. Velkommen til Keldysh.
Lad os få hende indenfor.
- Hej, frøken Calvert. - Hej.
- Velkommen til Keldysh. - Tak.
Ja?
- Er kahytterne okay? - Ja. Meget fine.
Har De mødt mit barnebarn, Lizzy? Hun tager sig af mig.
Vi mødtes lige før. Kan du ikke huske det, oppe på dækket?
Nåh, ja...
Sådan. Fint. Jeg må have mine billeder med, når jeg rejser.
Er der noget, De ønsker?
Ja.
Jeg vil gerne se tegningen af mig.
Louis XVI bar en prægtig ædelsten, der blev kaldt Kronens Blå Diamant.
Den forsvandt i 1792.
Omkring samme tidspunkt, hvor gamle Louis blev et hoved kortere.
Det hedder sig, at diamanten også blev hugget af.
Den blev lavet om til en hjerteformet sten, kendt som Havets Hjerte.
I dag ville den være mere værd end Hope-diamanten.
Den var forfærdelig tung. Jeg havde den kun på den ene gang.
Tror du virkelig, det er dig, bedste?
Det er skam mig, kære.
Var jeg ikke en lækker steg?
Jeg sporede den via forsikringspapirerne.
Et gammelt erstatningskrav, som blev indfriet i al hemmelighed.
Kan De sige mig, hvem der rejste erstatningskrav, Rose?
En mand ved navn Hockley, tror jeg.
Nathan Hockley. Det er korrekt. Stålmagnat fra Pittsburgh.
Kravet var på en halskæde, som hans søn, Caledon, købte til sin forlovede, Dem.
Det var en uge inden Titanics afrejse.
Kravet blev indgivet lige efter forliset.
Så diamanten må være gået ned med skibet.
Kan De se datoen?
"14. april 1912."
Det betyder, at hvis din bedstemor er den, hun påstår...
så bar hun diamanten den dag, Titanic sank.
Og det gør Dem til min nye bedste ven.
Her er nogle af de ting, vi har hentet op fra Deres kahyt.
Det var mit.
Det er utroligt!
Og det ser ud som sidste gang, jeg så det.
Spejlbilledet har ændret sig lidt.
Er De parat til at vende tilbage til Titanic?
Se her. Hun rammer isbjerget på styrbordssiden.
Der bliver hakket huller hele vejen, som en slags morsekode...
under vandlinjen.
De forreste rum fyldes med vand.
Vandet stiger op over de vandtætte skotter...
som uheldigvis kun når op til E-dækket.
Da forstavnen synker, løftes agterstavnen op, først langsomt...
så hurtigere og hurtigere, indtil hun ligger med hele røven i vejret.
Og det er en stor røv. Det er 20.000-30.000 tons.
Skroget kan ikke klare det store tryk.
Så hvad sker der? Hun knækker midt over helt ned til kølen...
og så vipper agterstavnen tilbage.
Da forstavnen synker, trækker den agterstavnen opad og river sig så løs.
Agterstavnen hopper op og ned som en korkprop i nogle minutter...
hvorpå den fyldes med vand og synker kl. 2.20...
to timer og 40 minutter efter sammenstødet.
Forstavnen lander cirka en kilometer væk...
med en fart på 20-30 knob, da den rammer havbunden.
Fedt, ikke?
Tak for den udmærkede videnskabelige analyse, hr. Bodine.
Selve oplevelsen var naturligvis...
noget anderledes.
Vil De fortælle os om det?
- Hun skal ned og hvile sig. - Nej.
- Kom nu, bedste. - Nej!
Giv mig båndoptageren.
Fortæl, Rose.
Det er 84 år siden.
Det er i orden. Bare prøv at huske noget.
Vil De høre det eller ej, hr. Lovett?
Det er 84 år siden...
og jeg kan stadig fornemme lugten af den nye maling.
Porcelænet havde aldrig været i brug.
Ingen havde sovet i sengetøjet.
Titanic blev kaldt drømmenes skib.
Og det var det også.
Det var det virkelig.
Alle, der rejser på tredje klasse med køjeplads...
denne vej, tak! Denne kø!
- Det er en stor båd, hvad? - Far, det er et skib.
Det har du ret i.
Jeg forstår ikke alt det postyr.
Det ser ikke større ud end Mauretania.
Man kan være blasert over meget, Rose, men ikke Titanic.
Det er over 30 meter længere end Mauretania og mere luksuriøst.
Deres datter er svær at imponere, Ruth.
Så det er skibet, der ikke kan synke.
Det kan ikke synke. Selv ikke Gud kan synke det.
Deres bagage skal indleveres til hovedterminalen.
Det er den vej rundt.
Jeg sætter min lid til Dem, min gode mand.
Javel. Hvis jeg kan gøre noget...
Okay.
Alle kufferter fra den vogn. Tolv herfra.
Og pengeskabet til salonsuiten, kahyt B-52, 54 og 56.
De damer, vi må skynde os. Kom.
- Min frakke? - Jeg har den.
Kø til sundhedskontrol.
Alle, der rejser på tredje klasse, skal i kø her til sundhedskontrol.
Op med hagen.
KUN PASSAGERER
- Velkommen om bord, frue. - Velkommen til Titanic.
Det var et drømmeskib for alle andre.
For mig var det et slaveskib...
der førte mig tilbage til Amerika i lænker.
Udadtil var jeg alt det, en velopdragen pige burde være.
Indeni skreg jeg.
Jack, du er pazzo. Du satser alt, hvad vi ejer.
Når man intet har, kan man intet miste.
Dit idiot. Du bruger vores billetter som indsats.
Sven?
Sats.
TREDJE KLASSE - WHITE STAR LINE
Okay.
Sandhedens øjeblik. En eller andens liv ændrer sig snart.
Fabrizio?
- Niente. - Ingenting.
Olaf?
Ingenting.
Sven?
To par.
Beklager, Fabrizio.
Din skiderik! Satsede du alle vores penge?
Jeg beklager, men du ikke kommer at se din mor i lang tid.
For vi skal til Amerika. Fuldt hus, venner.
Kom.
Jeg skal hjem!
- Jeg skal hjem. - Jeg skal til Amerika!
Nej, makker.
Titanic skal til Amerika om fem minutter.
Pis, Fabri. Kom nu. Af sted.
Nu er vi højt på strå. Vi er et par fine herrer.
Vi er sgu næsten kongelige, min ven.
Der ser du. Det er min destino.
Som jeg sagde, skal jeg til Amerika og være millionær.
- Du er skør. - Måske, men jeg har billetterne.
- Jeg troede, du var hurtig. - Vent!
Vent! Hallo, vent!
Vi er passagerer!
Har I været igennem sundhedskontrollen?
Selvfølgelig.
Men vi har ikke lus. Vi er begge to amerikanere.
Okay. Kom om bord.
Vi er de heldigste skiderikker i hele verden. Ved du det?
Farvel!
- Kender du nogen? - Nej, men det er lige meget.
- Farvel, jeg vil savne dig. - Farvel!
- Farvel. - Jeg glemmer dig aldrig!
Kom med, skat. Lad os gå.
G-D ÆK.
G-60.
Undskyld, frue.
Det er her.
Davs. Jeg er Jack. Hyggeligt at møde jer.
Jack Dawson. Hvordan går det?
Hvem siger, du skal ligge øverst?
Hvor er Sven?
Dette er Deres private promenadedæk.
Er der noget, De mangler? Undskyld mig.
- Det her? - Nej.
Der var en masse ansigter på.
Her er det.
Skal de alle sammen tages ud, frøken?
Ja, der mangler lidt farve herinde.
Sæt den derind. I garderoben.
Ikke de fingermalerier igen.
De var da spild af penge.
Forskellen på Cals og min smag i kunst er, at jeg har en.
De er fascinerende...
som at være i en drøm.
Sandhed uden logik.
- Hvad hedder kunstneren? - Et eller anden Picasso.
Et eller anden Picasso. Han bliver aldrig til noget, tro mig.
- Sæt Degas'en i soveværelset. - De var i det mindste billige.
Ind i garderoben.
I Cherbourg fik vi følge af Margaret Brown.
Vi kaldte hende alle for Molly.
Hun blev siden hen kendt som den Usynkelige Molly Brown.
Jeg gad ikke vente på dig hele dagen.
Her, hvis du tror, du kan klare det.
Hendes mand havde fundet guld et sted ude vestpå.
Hun var, hvad mor kaldte "nyrig".
Næste dag stævnede vi mod vest...
fra Irlands kyst...
med kun det åbne hav foran os.
Bring hende til søs, hr. Murdock. Lad os strække hendes ben.
Javel.
- Fuld kraft frem, hr. Moody. - Javel, hr.
HALV - FULD
Fuld kraft frem.
Fuld kraft frem!
Kom nu, gutter, kom i sving.
Hvad siger aflæsningen?
Okay! Fyr op under kedlerne! Fuld kraft fremad!
Kom så, tilbage til arbejdet.
DAMPTRYKMÅLER
21 knob, hr. kaptajn.
Se der!
Kan du se den?
Der er en til. Kan du se dem?
Se den der! Se, hvor den springer!
Jeg kan allerede se Frihedsgudinden.
Meget lille, selvfølgelig.
Jeg er verdens herre!
Hun er det største menneskeskabte fartøj nogensinde.
Vores skibsbygger, hr. Andrews, har designet hende fra køl til mast.
Nok har jeg stykket hende sammen, men det var hr. Ismays ide.
Han drømte om et dampskib, så stort...
og luksuriøst, at det aldrig ville kunne overgås.
Og her er hun så, gjort til virkelighed.
Hørt.
Laks, tak.
Du ved, jeg ikke bryder mig om det der, Rose.
Det ved hun godt.
Vi tager begge to lam. Rød og kun en smule myntesovs.
Du kan godt lide lam, ikke, søde?
Pølse.
Skærer du også kødet ud for hende, Cal?
Hvem fandt på navnet Titanic?
- Var det dig, Bruce? - Ja, det var det faktisk.
Navnet skulle signalere størrelse.
Størrelse betyder stabilitet, luksus...
og frem for alt styrke.
Har De hørt om dr. Freud, hr. Ismay?
Hans teorier om mænds fascination af størrelse...
vil nok interessere Dem.
Hvad går der af dig?
Undskyld mig.
Jeg undskylder.
Hun er en værre en, Cal. Jeg håber, du kan klare hende.
Jeg må hellere følge med i, hvad hun læser...
ikke sandt, fru Brown?
Freud, hvem er han? En passager?
Flot skib, ikke?
Ja, det er et irsk skib.
Er det ikke engelsk?
Nej, det blev bygget i Irland af 15.000 irere.
Solidt som en klippe. Brede, irske hænder.
Det er typisk.
Hundene fra første klasse kommer herned og skider.
Så ved vi, hvor vi står på rangstigen.
Som om vi glemmer det.
Jeg hedder Tommy Ryan.
- Jack Dawson. - Davs.
- Fabrizio. - Hejsa.
Tjener du noget på dine tegninger?
Glem det, kammerat.
Der flyver engle ud af røven på dig...
før du får fat på en som hende.
Jeg så hele mit liv, som havde jeg allerede levet det.
En endeløs parade af selskaber, baller...
yachter og polokampe.
Altid de samme snæversynede mennesker, den samme tomme snak.
Jeg følte, jeg stod på randen af en dyb afgrund...
uden nogen til at trække mig tilbage.
Alle var ligeglade...
og ingen lagde mærke til det.
Gør det ikke.
Gå væk.
Kom ikke nærmere.
Kom nu. Ræk mig Deres hånd. Så trækker jeg Dem ind.
Nej! Bliv, hvor De er.
Jeg mener det.
Jeg giver slip.
Nej, De gør ej.
Hvad mener De med det?
De ved ikke, hvad jeg gør eller ikke gør. De kender mig ikke.
Så havde De allerede gjort det.
De distraherer mig. Forsvind.
Det kan jeg ikke. Jeg er indblandet nu.
Hvis De giver slip, så må jeg springe ud efter Dem.
Det er da absurd.
- De dør. - Jeg er god til at svømme.
Faldet alene vil slå Dem ihjel.
Det ville gøre ondt, det er helt sikkert.
Men jeg er mere bekymret for...
at vandet er så koldt.
Hvor koldt?
Iskoldt. Måske lige over frysepunktet.
Har De nogensinde været i Wisconsin?
Hvad?
De har nogen af de koldeste vintre.
Jeg voksede op ved Chippewa Falls.
Da jeg var barn, tog min far og jeg...
på isfiskeri på Wissota-søen.
- Isfiskeri, De ved, når man... - Jeg ved godt, hvad det er.
Undskyld.
De virker bare som en indendørstype.
Nå, men jeg...
jeg faldt igennem noget tynd is.
Og jeg siger Dem...
vand, der er så koldt...
som det dernede...
det rammer en som tusind knive, der stikker i hele kroppen.
Man kan ikke få vejret. Man kan ikke tænke.
I hvert fald ikke på andet end smerten.
Derfor glæder jeg mig ikke til at skulle springe ud efter Dem.
Men som sagt...
har jeg ikke noget valg.
Jeg håber nok, De kommer tilbage over rælingen...
så jeg slipper for det.
De er skør.
Det siger alle...
men med al respekt, frøken...
så er det ikke mig, der hænger ud over skibets ræling.
Kom nu.
Ræk mig Deres hånd.
De ønsker ikke at gøre det.
Jeg hedder Jack Dawson.
Rose Dewitt Bukater.
Det må jeg have på skrift.
Kom så.
Jeg har Dem. Kom så.
Kom så!
Hjælp!
- Hjælp mig! - Hør nu. Jeg har fat.
Jeg slipper ikke.
Træk nu Dem selv op. Kom så!
Kom så. Sådan.
De kan godt.
Jeg har fat i Dem.
Hvad sker der?
Gå væk fra hende! Rør Dem ikke!
Hent banjermesteren.
Dette er helt uacceptabelt.
Hvad fik dig til at tro, at du kunne antaste min forlovede?
Se på mig, din usling!
- Cal. - Hvad tror du, du havde gang i?
Cal, stop. Det var et uheld.
Et uheld?
Det var det.
Tåbeligt, faktisk.
Jeg lænede mig ud over rælingen og gled.
Jeg lænede mig ud for at se...
- Skruerne? - Skruerne, og så gled jeg.
Jeg ville være faldet ned, hvis ikke hr. Dawson her reddede mig.
Han var også nær faldet i.
Hun ville se på skruerne.
Som jeg sagde før, passer kvinder og maskiner ikke sammen.
Var det, hvad der skete?
Ja, det passer meget godt.
Jamen så er knægten jo en helt. Godt gået, sønnike.
Hvis alt er godt, kan vi så gå tilbage til vores cognac?
Du må være ved at fryse ihjel. Kom med indenfor.
Hvad med en lille erkendtlighed til knægten?
Naturligvis.
Hr. Lovejoy...
jeg tror, 20 dollars kan gøre det.
Er det prisen på din elskedes liv?
Rose er utilfreds.
Hvad gør vi?
Nu ved jeg det.
Måske kunne De spise middag sammen med os i morgen aften.
Så kan De belønne os med Deres heroiske beretning.
Gerne. Jeg kommer.
Godt. Så er det en aftale.
Det skal nok blive interessant.
Må jeg bomme en smøg?
Husk at binde de der.
Det er interessant. Den unge dame gled så pludseligt...
og De nåede alligevel at tage Deres jakke og sko af.
Jeg ved, du har været trist til mode.
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg ville have gemt denne gave...
indtil forlovelsesfesten i næste uge.
Men jeg tænkte, du skulle have den i aften.
Du godeste!
En lille påmindelse om mine følelser for dig.
- Er det en... - Diamant? Ja.
56 karat for at være præcis.
Den blev båret af Louis XVI.
Den blev kaldt Le Coeur de la Mer.
- Havets hjerte. - Havets hjerte. Netop.
Den er overvældende.
Den skal bæres af kongelige.
Vi er kongelige, Rose.
Der er ikke den ting, jeg ikke kan give dig.
Der er ikke den ting, jeg vil nægte dig...
hvis du ville lade være med at afvise mig.
Luk mig ind i dit hjerte, Rose.
Jeg har været alene, siden jeg var 15 år.
Siden mine forældre døde.
Jeg havde ingen søskende eller slægtninge i den del af landet.
Så jeg drog af sted og har ikke været hjemme siden.
Jeg er som et blad, der blæser i vinden.
Nå men, Rose, vi har spadseret halvanden kilometer rundt på dækket...
og snakket om vejret og om min opvækst...
men det var vel ikke det, De ville tale med mig om, vel?
- Hr. Dawson, jeg... - Jack.
Jack...
jeg vil takke dig for det, du gjorde.
Ikke blot fordi du reddede mig...
- men også fordi du var så diskret. - Det var så lidt.
Hør...
jeg ved, hvad du må tænke:
"Stakkels lille, rige pige. Hvad ved hun om elendighed?"
Nej.
Det tænkte jeg slet ikke.
Jeg tænkte...
hvad har dog fået den pige til at tro, at alt håb var ude?
Jeg...
Det var det hele.
Det var hele min verden og menneskene i den.
Mit liv...
der passerer forbi, uden at jeg kan standse det.
Du godeste, hvor er den stor.
Du var gået direkte til bunds.
Der er sendt fem hundrede invitationer ud.
Hele Philadelphias bedre selskab kommer.
Og imens føler jeg...
at jeg står midt i et fyldt rum...
og skriger, og ikke én kigger op.
Elsker du ham?
Hvabehar?
Elsker du ham?
Nu er du uforskammet. Det bør du ikke spørge om.
Det er et simpelt spørgsmål. Elsker du fyren eller ej?
Det er en upassende samtale.
Hvorfor svarer du ikke bare?
Det er absurd.
Vi kender ikke hinanden...
og denne samtale bør ikke finde sted.
De er uforskammet, grov og anmassende...
og nu går jeg.
Jack, hr. Dawson, det har været en fornøjelse.
Jeg ville takke Dem og har gjort det...
Og du har fornærmet mig.
De fortjente det.
- Præcis. - Præcis.
- Jeg troede, du ville gå. - Det gør jeg også.
De er så irriterende.
Vent lige, jeg behøver ikke gå min vej.
Dette er min del af skibet. De kan gå.
Ser man det. Hvem er nu uforskammet?
Hvad er det for en dum tingest, De bærer rundt på?
Er De måske kunstner?
De er ganske gode.
De er faktisk meget gode.
Jack, det er fremragende arbejde.
De blev ikke regnet for meget i Paris.
Paris?
De kommer da vidt omkring af en...
En person med begrænsede midler.
En fattig fyr. Sig det bare.
Ser man det.
Er de tegnet efter levende modeller?
Det er en af de gode ting ved Paris.
Der er mange piger, der er villige til at smide tøjet.
Du kunne lide denne kvinde.
Du har brugt hende flere gange.
Hun havde smukke hænder.
Du må have haft en kærlighedsaffære med hende.
Nej. Kun med hendes hænder.
Hun var en prostitueret med kun et ben.
Se selv?
Men hun havde god sans for humor.
Denne dame...
sad på den samme bar hver aften...
iført alle sine smykker...
og ventede på sin fortabte kærlighed.
Vi kaldte hende Madame Bijoux.
Se der, hendes tøj var helt mølædt.
Du har talent, Jack.
Det har du.
- Du kan se folk. - Jeg kan se dig.
Og?
Du var ikke sprunget.
Formålet med universitetet er at finde en passende ægtemand.
Det har Rose allerede gjort.
Der kommer den vulgære fru Brown.
Vi rejser os, før hun sætter sig her.
Hej, piger. Jeg håbede, I sad og drak te.
Vi beklager. De kommer for sent.
Grevinden og jeg vil spadsere en tur på dækket.
God ide. Så kan jeg høre den sidste nye sladder.
Grevinde.
Har De endnu ikke fyret op under de sidste fire kedler?
Nej, det er der vist ikke brug for.
Vi skyder en god fart.
Pressen kender Titanics størrelse.
Nu vil jeg imponere dem med farten.
Vi må give dem noget nyt at skrive om.
Titanics jomfrurejse skal skabe overskrifter.
Hr. Ismay...
jeg foretrækker ikke at presse maskineriet, før det er kørt til.
Jeg er selvfølgelig kun passager.
De må afgøre, hvad der er bedst.
Men det ville være en smuk slutning...
hvis vi ankom til New York tirsdag aften og overraskede dem alle.
Og komme med i morgenaviserne.
Gå på pension med et brag, ikke, E.J?
Bravo.
Derefter arbejdede jeg på en kutter i Monterey...
og så tog jeg til Los Angeles til molen i Santa Monica...
og tegnede portrætter for 10 cent stykket.
Hvorfor kan jeg ikke være som dig, Jack?
Bare tage af sted, når jeg har lyst.
Lad os sige, vi besøger den mole en dag...
selv om det aldrig bliver til noget.
Nej, lad os gøre det. Vi kan drikke billig øl...
og køre i rutschebane, til vi brækker os.
Vi kan ride på stranden i brændingen.
Men du skal ride som en cowboy, ikke i en damesaddel.
- Mener du med et ben på hver side? - Ja.
- Kan du vise mig hvordan? - Ja, hvis du vil.
Lær mig at ride som en mand.
Og tygge skrå som en mand.
Og spytte som en mand.
Lærte du ikke det i skolen?
Nej.
Nu skal jeg vise dig det. Så gør vi det.
Jeg viser dig hvordan. Kom.
- Nej, Jack. - Kom nu.
- Nej. Vent, Jack. - Kom nu.
Nej, Jack. Det kan jeg da ikke.
Se nu godt efter.
Det er ulækkert.
Så er det din tur.
Det var ynkeligt. Du skal harke meget mere.
Læg nogle kræfter bag, brug armene...
bøj halsen.
Så du, hvor langt den kom?
Okay, kom så.
- Det var bedre. Du skal arbejde på det. - Virkelig?
Prøv at harke det op og brug kroppen. Du skal...
Mor.
Må jeg præsentere Jack Dawson?
Mig en fornøjelse.
De andre var elskværdige og nysgerrige...
over for den mand, der havde reddet mit liv.
Men min mor så på ham, som var han et insekt.
Et farligt insekt, der måtte tværes ud i en fart.
Jack, du er vist god at have i nærheden, hvis tingene går galt.
Hvorfor skal middagen altid bebudes...
som et kavaleriangreb?
Skal vi klæde om, mor?
Vi ses til middagen, Jack.
Sønnike?
Sønnike!
Ved du overhovedet, hvad du har gang i?
Ikke rigtigt.
Du er på vej ind i en ormegård.
Hvad skal du have på?
Det tænkte jeg nok. Følg med.
Jeg havde ret.
Du og min søn er omtrent samme størrelse.
Det er tæt på.
Du stråler som en nypudset mønt.
Godaften, hr.
Der er flere tusind tons Hocley-stål i dette skib.
- I hvilken del? - Alle de rette steder.
Så har De ansvaret, hvis noget går galt.
- Hvor er min datter? - Hun er på vej.
Der er grevinden.
- Hej, min kære. - Godaften, Cal.
Godt at se Dem.
Jeg så det i en film engang og har altid ville gøre det selv.
Vi ses til middagen.
Skat...
du husker nok hr. Dawson.
Dawson.
Det er da utroligt.
De kunne næsten gå for at være en gentleman.
Næsten.
Utroligt.
Min kære, skønt at se dig.
Det er en fantastisk rejse.
- Skørt, ikke sandt? - Helt sindssygt.
Der er grevinden af Rothes.
Og det er John Jacob Astor...
den rigeste mand om bord.
Hans kone, Madeleine, er på min alder og i lykkelige omstændigheder.
Se, hvordan hun prøver at skjule det.
Det er en skandale.
Det er Benjamin Guggenheim og hans elskerinde, madame Aubert.
Fru Guggenheim er selvfølgelig derhjemme med børnene.
Og derovre har vi sir Cosmo og Lucile, lady Duff-Fordon.
Hun designer frækt undertøj, blandt sine mange talenter.
Hun er meget populær hos de kongelige.
Tillykke, Hockley. Hun er fantastisk.
Jamen tak.
- Vil du følge en dame til bords? - Naturligvis.
Sveske?
Det er meget nemt, ikke, Jack? Husk, at de elsker penge.
Lad bare som om du ejer en guldmine, så er du med i klubben.
Davs, Astor.
Hej, Molly, rart at se Dem.
J.J., Madeleine, dette er Jack Dawson.
- Goddag. - En fornøjelse.
Nå, Jack...
er De fra Dawson-familien i Boston?
Nej, den fra Chippewa Falls.
Ja så.
Han må have været nervøs, men han viste det ikke.
De gik ud fra, han var en af dem.
Måske arving til en jernbane-formue.
Nyrig, tydeligvis, men stadig medlem af klubben.
Mor opførte sig som forventet.
Fortæl os om kahytterne på tredje klasse, hr. Dawson.
Jeg hører, de er udmærkede på skibet.
De bedste, jeg har oplevet. Næsten ingen rotter.
Hr. Dawson er på besøg fra tredje klasse.
Han reddede min forlovede i går aftes.
Det viser sig, at hr. Dawson er en dygtig kunstner.
Han viste mig noget af sit arbejde i dag.
Rose og jeg har forskellige meninger om kunst.
Ikke for at nedgøre Deres arbejde.
Er de alle sammen mine?
Bare begynd udefra og ind.
Han kender hver en nitte i skibet, ikke sandt?
Deres skib er et vidunder, hr. Andrews.
Tak, Rose.
Hvordan vil De have Deres kaviar?
Ingen kaviar til mig, tak.
Har aldrig rigtig brudt mig om det.
Hvor bor De, hr. Dawson?
Lige nu er min adresse RMS Titanic.
Derefter sætter jeg min lid til Gud.
Hvor har De fået penge til rejsen?
Jeg arbejder fra sted til sted.
På fragtdampere og lignende.
Men jeg vandt min billet til Titanic på en heldig hånd i poker.
En yderst heldig hånd.
Livet er et spil.
En rigtig mand er sin egen lykkes smed. Ikke sandt?
Finder De sådan en rodløs tilværelse tiltrækkende?
Ja, frue, det gør jeg.
Jeg har alt, jeg behøver, lige her med mig.
Jeg har luft i lungerne og blankt papir.
Jeg elsker at vågne op om morgenen uden at vide, hvad der vil ske...
eller hvem jeg møder...
eller hvor jeg ender.
Den anden aften sov jeg under en bro, og nu...
er jeg her på det prægtigste skib i verden...
og drikker champagne sammen med Dem.
Bare fyld op.
Livet er en gave, og jeg vil ikke spilde det.
Man ved aldrig, hvilken hånd man får næste gang.
Man må tage livet, som det kommer.
Her, Cal.
Gøre hver dag til en oplevelse.
- Smukt udtrykt, Jack. - Hørt.
Skål for oplevelser.
Skål for oplevelser!
Bravo.
Men hr. Brown vidste ikke, jeg havde gemt pengene i kakkelovnen.
Så han kommer hjem fuld som en allike og tænder op.
Bravo.
Bagefter er der cognac i rygesalonen.
- Et glas cognac, d'herrer? - God ide.
Nu går de afsides i et røgfyldt lokale og lykønsker hinanden...
med at være magtens herrer.
De damer, tak for Deres selskab.
Skal jeg følge dig til kahytten?
Nej, jeg bliver her.
Værsgo, Molly.
Kommer De med, Dawson?
De bliver vel ikke hos kvinderne?
- Nej tak, jeg må tilbage. - Det er nok også bedst.
Det er kun forretninger og politik og den slags.
Det interesserer Dem nok ikke.
Men, Dawson...
det var pænt af Dem at komme.
Jack, skal du gå?
Det er tid til at ro med de andre slaver.
Godnat, Rose.
Få en oplevelse - mød mig ved uret
Vil du med til en rigtig fest?
Må jeg lægge hånden her?
Hvad?
Jeg forstår ikke, hvad du siger.
Nu skal jeg danse med hende, okay?
Kom.
- Hvad? - Kom her.
- Følg med. - Jack! Jack, vent.
Jeg kan ikke.
Vi skal tættere sammen, sådan.
Du er stadig min yndling, Cora.
- Jeg kan ikke trinene. - Det kan jeg heller ikke. Følg musikken.
Lad være at tænke over det.
Vent, Jack! Stop!
Stop! Vent!
Nej, Jack.
...er ikke en overtrædelse af antitrust-Ioven.
Så mine advokater kæmper imod.
Det sagde Rockefeller også, men Højesteret afviste det.
Hvad?
Tror du ikke, en pige fra første klasse kan drikke?
Forsvind.
Er du okay?
Jeg har det fint.
To ud af tre.
Så...
tror I, at I er barske?
Lad mig se jer gøre det her.
Hold den, Jack. Hold den oppe.
Jesus, Maria og Josef.
- Er du okay? - Det har jeg ikke gjort længe.
Kaffe, hr?
Jeg havde håbet, du ville komme ind til mig i nat.
Jeg var træt.
Dine udfoldelser på nederste dæk var uden tvivl udmattende.
Du lod din bedemand af en tjener følge efter mig. Hvor typisk.
Sådan opfører du dig aldrig igen, Rose, forstået?
Jeg er ikke en værkfører, du kan kommandere rundt med.
Jeg er din forlovede.
Min forlovede!
Ja, du er, og min hustru!
Min hustru af gavn, om endnu ikke af navn. Så du skal udvise respekt.
Du har at respektere mig, som en hustru skal gøre.
For jeg vil ikke være til grin, Rose.
Er det på nogen måde uklart?
Nej.
Godt. Undskyld mig.
Frøken Rose.
- Der skete et lille uheld. - Det er i orden, frøken Rose.
- Undskyld, Trudy. - Det er i orden.
Lad mig hjælpe dig.
Det er i orden.
- Te, Trudy. - Javel, frue.
Du mødes ikke med den unge mand igen. Forstået?
Rose, jeg forbyder det.
Hold nu op, mor. Du får bare næseblod.
Det er ikke nogen leg.
Vores situation er usikker.
Du ved, pengene er væk.
Selvfølgelig ved jeg det.
Du minder mig om det hver eneste dag.
Din far efterlod os ikke andet end gæld skjult bag vores gode navn.
Vi har kun vores navn.
Jeg forstår dig ikke.
Dit ægteskab med Hockley vil sikre vores overlevelse.
Hvordan kan du pålægge mig det?
Hvorfor er du så egoistisk?
Er jeg egoistisk?
Vil du gerne se mig ende som syerske?
Er det, hvad du ønsker?
At se vores fine ting blive solgt på auktion?
Vores minder spredt for vinden?
Det er så urimeligt.
Selvfølgelig er det urimeligt.
Vi er kvinder.
Vore valg er aldrig nemme.
Beskyt dem med din ledende hånd
Mod enhver fare på land
O helligånd fra Faderen sendt
Til at sprede himlen
O himlens vind fra du mægtige
Red alle, der truer ørnenes flugt
Og beskyt dem i din favn
- Goddag, hr. Andrews. - Goddag, Jack.
Jeg skal tale med nogen.
- De har ikke noget at gøre herinde. - Jeg skal bare tale med en.
Kan De ikke huske mig fra i går aftes?
Nej, jeg beklager.
- De må vende om. - Han kan fortælle Dem det.
Jeg skal bare tale...
Hr. Hockley og fru Dewitt Bukater...
er stadig meget taknemmelige for Deres hjælp.
De bad mig give Dem dette som tak.
Jeg vil ikke have penge.
Og De bad mig også minde Dem om, at De rejser på tredje klasse...
og at De ikke længere er velkommen her.
Jeg vil bare tale med Rose.
Mine herrer, sørg for, hr. Dawson bliver fulgt tilbage, hvor han hører til...
og at han bliver der.
Javel. Følg med.
Hør os, når vi kalder mod dig
For dem i nød på havet
Hvorfor er der to ror?
- Det ene bruger vi kun nær kysten. - Undskyld, hr.
Der er isvarsel igen, denne gang fra Noordam.
Tak, Sparks.
Bare rolig. Det er helt normalt på denne årstid.
Faktisk øger vi farten. Jeg har lige beordret de sidste kedler i brug.
Okay, sønnike, sno den rundt, som jeg har vist dig. Sådan.
Okay, kast den så.
Fint.
Hr. Andrews, tilgiv mig...
jeg har regnet lidt på det...
og antallet af redningsbåde ganget med det nævnte antal passagerer...
Undskyld, men så er der ikke plads til alle.
Kun halvdelen faktisk.
Rose, De overser intet, hvad?
Jeg foreslog faktisk nogle nye kraner...
med plads til en ekstra række redningsbåde.
Men nogle mente...
at dækket ville virke for overfyldt.
Så jeg blev nedstemt.
Det er også spild af dækplads, da skibet ikke kan synke.
De kan sove trygt, unge Rose.
Jeg har bygget Dem et godt og solidt skib.
De får ikke brug for redningsbåde.
Fortsæt agterud til maskinrummet.
Kom med.
Jack, det nytter ikke. Vi kan ikke mødes mere.
- Jeg må tale med dig. - Nej, Jack.
Jack, jeg er forlovet.
Jeg gifter mig med Cal.
Jeg elsker Cal.
Rose, du er ikke nem, okay?
Du er en forkælet møgunge.
Men bag facaden er du den mest fantastiske...
utrolige, vidunderlige pige...
kvinde, jeg nogensinde har kendt, og...
- Jack, jeg... - Nej, lad mig tale ud.
Du er...
Jeg er ikke dum, jeg ved, hvordan det hænger sammen.
Jeg har 10 dollars på lommen.
Jeg har intet at tilbyde dig, det ved jeg.
Det forstår jeg.
Men jeg er for involveret nu.
Hvis du springer, springer jeg også.
Jeg kan ikke forlade dig uden at vide, at du klarer den.
Det er alt, hvad jeg ønsker.
Jamen jeg har det fint.
Jeg klarer mig. Virkelig.
Virkelig?
Det tror jeg ikke.
De holder dig fanget, Rose.
Du dør, hvis du ikke river dig løs.
Måske ikke lige nu, fordi du er stærk...
men før eller senere vil den ild, som jeg elsker ved dig...
den ild vil brænde ud.
Det er ikke din opgave at redde mig.
Det har du ret i.
Det kan du kun selv gøre.
Jeg går nu. Lad mig være.
Fortæl Lucille om katastrofen med indbydelserne.
Vi måtte lave dem om to gange.
- Du godeste. - Og brudepigernes forfærdelige kjoler.
Sikke prøvelser det har været.
Rose ville have dem lavendelblå. Hun ved, jeg afskyr den farve.
Hun gjorde det for at trodse mig.
Hvis De bare havde sagt det noget før.
Ruth så mine design i La Mode Illustrée...
de var til brudeudstyr...
til hertuginden af Marlboroughs yngste datter. Charmerende.
Jeg tror, De vil give mig ret i, at sammen...
har vi skabt lidt af en Fugl Føniks af asken.
Hej, Jack.
Jeg har ombestemt mig.
De sagde, du nok var her...
Ræk mig din hånd.
Luk øjnene.
Gør det nu.
Træd så op.
Hold fast i rælingen. Hold øjnene lukket.
- Ikke kigge. - Det gør jeg heller ikke.
Træd så op på rælingen.
Hold fast.
Hold øjnene lukket.
- Stoler du på mig? - Jeg stoler på dig.
Okay, så åbn øjnene.
Jeg flyver.
Kom, Josephine, i min flyvemaskine
Op hun stiger Op hun stiger
Det var sidste gang, Titanic så dagslyset.
Vi er ved mørkets frembrud, den aften skibet sank.
- Seks timer igen. - Utroligt.
Smith står der...
og han har en advarsel mod isbjerge i sin skide hånd.
Undskyld, i sin hånd, og så beordrer han farten sat op.
Seksogtyve års erfaring er en ulempe.
Han tror, at hvis de ser noget stort, så kan de nå at dreje væk.
Men skibet er for stort og roret for lille.
Det kan ikke dreje skarpt.
Alt, hvad han ved, er forkert.
Det er ikke spor upassende. Dette er opholdsstuen.
- Er der nok lys? - Hvad?
Har kunstnere ikke brug for godt lys?
Det er sandt, men jeg er ikke vant til at arbejde under så ringe forhold.
Monet!
- Kender du hans værker? - Selvfølgelig.
Se hans farvebrug her. Er han ikke utrolig?
Jeg ved det. Det er utroligt.
Cal insisterer på at have det hæslige pengeskab med overalt.
Kan han ikke dukke op når som helst?
Ikke så længe der stadig er cigarer og cognac.
Den er flot. Hvad er det? En safir?
En diamant. En meget sjælden diamant.
Jack, tegn mig som en af dine franske piger.
- Med den her på. - Okay.
Kun med den her på.
Det sidste, jeg har brug for...
er endnu et billede, hvor jeg ligner en porcelænsdukke.
Som betalende kunde...
forventer jeg at få, hvad jeg ønsker.
Over på sengen. Divanen.
Læg dig ned.
- Sig mig, hvordan jeg skal ligge. - Læg armen tilbage, som den lå.
Løft så den anden arm med hånden op ved ansigtet.
Sådan.
Hovedet ned.
Ret øjnene mod mig og hold dem der.
Og prøv at ligge stille.
Så alvorlig.
Jeg tror minsandten, den store artist rødmer.
Jeg kan ikke forestille mig en Monsieur Monet, der rødmer.
Han maler landskaber.
- Bare slap af i ansigtet. - Undskyld.
Ikke grine.
Mit hjerte hamrede hele tiden.
Det var det mest erotiske øjeblik i mit liv...
indtil det tidspunkt i hvert fald.
Hvad skete der så?
De mener, om vi gjorde det?
Jeg beklager at måtte skuffe Dem.
Jack var meget professionel.
Tak.
Hvad laver du?
Vil du lægge den tilbage i pengeskabet?
- Undskyld mig, d'herrer? - Ja.
Ingen af stewarderne har set hende.
Det er absurd. Det er et skib.
Det er begrænset, hvor hun kan gemme sig.
Lovejoy, find hende.
- Det er klart. - Ja.
Jeg tror aldrig, jeg har set så spejlblankt et hav.
Som en mølledam. Ingen vind.
Det gør det sværere at se isbjergene...
uden noget skumsprøjt forneden.
Jeg går nu.
Hold farten og kursen, hr. Lightoller.
Javel.
Det er ved at blive koldt.
- Du ser godt ud. - Frøken Rose?
Mine tegninger.
Kom, Jack!
- Vent! - Vent!
- Af sted! - Ned, hurtigt.
- Af sted! - Hurtigt! Hurtigt!
Farvel.
Undskyld.
E-D ÆK
- Fortsæt. - Tak, jeg har den.
Han er barsk af en tjener at være.
- Minder mere om en betjent. - Det var han vist engang.
- Åh, pis. - Løb!
- Nej, den vej. - Hurtigt!
- Hvad nu? - Hvad?
Mere kul på nummer et, kammerat.
Hvad laver I to hernede?
I bør ikke være her. Det er farligt.
Fortsæt bare. Tag jer ikke af os.
I gør et godt stykke arbejde. Bliv ved med det!
Se, hvad vi har her.
Tak.
Hvorhen, frøken?
Til stjernerne.
Er du nervøs?
Nej.
Rør ved mig, Jack.
Det er pokkers koldt.
Jeg kan lugte isen, når den er tæt på.
- Sludder! - Det kan jeg altså.
Fandt De kikkerterne til udkigsposterne?
Jeg har ikke set dem siden Southampton.
Nå, men jeg må videre. Hejsa.
Du skælver.
Bare rolig, jeg har det fint.
- De løb den vej. - Okay.
Mangler der noget?
Skat, nu kan du have os begge låst inde i dit pengeskab. Rose.
Jeg har en bedre ide.
Fanget!
Så du de fyres ansigter?
Så du dem?
Når skibet lægger til...
går jeg i land med dig.
- Det er vanvid. - Det ved jeg godt.
Det giver ingen mening.
Derfor tror jeg på det.
Se lige der.
Se på dem.
De har det varmere end os.
Hvis det er, hvad der skal til for at få varmen...
vil jeg hellere lade være.
For satan!
Svar nu, for fanden!
- Er der nogen? - Ja, hvad kan I se?
- Isbjerg, ret forude! - Tak.
Isbjerg, ret forude.
Fuld styrbord!
Drej! Skarpt!
Fuld bak!
- Fuld styrbord. - Roret er helt ovre.
Kom så, gutter!
Få dampen ned! Ned med den!
Luk alle spjæld! Luk dem!
Vent.
Nu! Slå fuld bak.
Hvorfor drejer de ikke?
- Er roret helt ovre? - Ja. Det er helt ovre.
Kom nu. Kom nu. Drej.
Ja.
Det rammer os!
Jøsses!
Du milde.
- Fuld bagbord! - Fuld bagbord!
Tilbage!
Kom nu, af sted!
Ud af døren. De lukker dørene!
Ud med jer!
Ud gennem døren! Af sted!
Skynd jer, gutter! Af sted!
Ud!
VANDTÆTTE DØRE
NÅR ALLE LYS ER TÆNDT ER DE VANDTÆTTE DØRE LUKKET
Åh, gud.
Det var tæt på, ikke?
Så du kan lugte is, hva'? Gud fader!
Notér klokkeslættet, og før det ind i logbogen.
Hvad var det, hr. Murdock?
Et isbjerg.
Jeg drejede hårdt til styrbord og slog fuld bak, men det var for tæt på.
Jeg prøvede at komme uden om det, men hun ramte.
- Luk de vandtætte døre. - De er lukket.
- Stop alle maskiner. - Javel, kaptajn.
Find tømreren, og lad ham gå skibet efter.
Javel.
Lad os komme ud herfra.
Kom nu, skynd jer.
Hvorfor er maskinerne standset?
- Alting rystede. - Bare rolig, frue.
Vi mistede nok en skrue. Derfor rystede det.
Mangler De noget?
Nej tak.
Der bliver snakket om et isbjerg. Kan De se noget?
Nej, kan De?
Hvis rotterne løber den vej, så følger jeg efter.
Alt er under kontrol.
- De der. - Der er intet sket.
Jo, der er. Jeg er blevet bestjålet.
Hent banjermesteren.
- Nu, dit fjols! - Javel.
Er jeg gået glip af alt det sjove?
- Så du, hvad der skete? - Nej.
Jeg tror, det ramte os der.
Kedelrum 6 står 2,5 meter under vand...
og det er endnu værre i postrummet.
- Kan det lappes? - Vandet skal væk først.
Har De set skaderne i postrummet?
Nej, det står under vand.
Det er slemt.
Vi bør advare mor og Cal.
Jeg synes, de er vældig gode.
Rør ikke ved noget. Jeg vil have hele kahytten fotograferet.
Vi har ledt efter Dem, frøken.
Så er det nu.
Der er sket noget alvorligt.
Ja, det er der.
Uden tvivl.
To ting, jeg holder af, er forsvundet i aften.
Nu, hvor den ene er tilbage, ved jeg, hvor den anden er.
Undersøg ham.
- Tag frakken af, knægt. - Hvad nu?
Kom så, nu.
Cal, hvad laver du?
Der er sket en ulykke. Hvad foregår der?
- Er det den? - Ja, det er den.
Det er noget fis!
Du må ikke tro på dem, Rose.
- Det kan han ikke have gjort. - Jo.
Det er nemt nok for en professionel.
Men vi var sammen hele tiden. Det er absurd.
Måske gjorde han det, mens du tog tøjet på, søde.
Smart nok, Cal. De lagde den i min lomme.
- Hold mund. - Det er ikke engang din lomme, vel?
"Tilhører A.L. Ryerson."
Den blev meldt stjålet.
Jeg havde bare lånt den.
Vi har en ærlig tyveknægt her, hva'?
Du ved, jeg ikke gjorde det, Rose.
Tro dem ikke, Rose. Du ved det.
- Du ved, jeg ikke gjorde det. - Kom så, knægt.
- Rose! - Kom så med. Sådan.
Kom så.
Du ved, jeg ikke gjorde det. Du kender mig!
Det er yderst uheldigt, kaptajn.
Vand 4,2 meter over kølen på 10 minutter...
i forpeak, alle tre lastrum og i kedelrum 6.
- Det er korrekt. - Hvornår kan vi komme videre, for pokker?
Det er fem rum.
Hun kan flyde med fire rum under vand...
men ikke fem.
Ikke fem.
Efterhånden som hun synker...
vil vandet løbe hen over toppen af skotterne på E-dækket...
et efter et, bagud.
Vi kan ikke stoppe det.
Pumperne. Vi kan åbne...
Pumperne giver Dem ekstra tid, men kun minutter.
Det er lige meget, hvad vi gør nu...
så vil Titanic gå til bunds.
Men dette skib kan ikke synke.
Hun er lavet af jern. Jeg lover Dem, at hun kan synke. Og det gør hun.
Det er en matematisk kendsgerning.
Hvor lang tid har vi?
En time. Allerhøjst to.
Hvor mange er der om bord, hr. Murdock?
2.200 sjæle, hr. kaptajn.
Så tror jeg, De får Deres overskrifter, hr. Ismay.
Du er en lille tøjte, hva'?
Se på mig, når jeg taler til dig!
- Hr. Hockley? - Ikke nu. Vi er optaget.
De bedes tage redningsvest på...
- og komme op på båddækket. - Ikke nu.
Jeg beklager, men det er en ordre fra kaptajnen.
Klæd Dem varmt på.
Det er ret koldt her til aften.
Tag overfrakke og hat på.
Det er jo latterligt.
Bare rolig, frøken. Det er nok kun en sikkerhedsforanstaltning.
Vågn op. Tag redningsveste på.
Hvad snakker han om?
- Vågn op. Tag redningsvest på. - Hvad sker der?
Tag dem nu bare på.
CQD?
Hr. kaptajn?
Det er korrekt, CQD, nødsignalet.
Det er vores position.
Sig til dem, der svarer, at vi synker...
og har brug for øjeblikkelig hjælp.
Du godeste.
Fir dem ned!
Rolig! Stram linen! Og brug håndsvinget!
Gør båden klar! Gør alle bådene klar agterud!
Løsn rebene!
Rul presseningen væk! Fart på!
Hr. Wilde, hvor er passagererne?
De gik indenfor. Det er for koldt og larmende for dem.
I der!
Kom herned og hjælp til med rebene!
Vil De have noget at drikke?
Tag redningsvest på.
Hvad sker der?
I har fået snøret os helt ind, og nu står vi bare her.
Beklager. Lad mig undersøge det.
Jeg tror ikke, der er nogen, der ved, hvad der sker.
De skide englændere gør alt efter reglerne.
Der er ingen grund til at bruge det sprog.
Gå tilbage og tænd for varmen i vores kahyt.
Jeg vil gerne have te bagefter.
- Javel, frue. - Javel, frue.
Hr. Andrews...
Jeg så isbjerget. Og jeg kan se det i Deres øjne.
Vær sød at sige sandheden.
Skibet vil synke.
- Er De sikker? - Ja.
Om en times tid...
vil alt dette befinde sig på bunden af Atlanterhavet.
Hvad?
Sig det ikke til alle og enhver.
Jeg vil ikke skabe panik.
Og find en redningsbåd. Hurtigt. Vent ikke.
Kan De huske, hvad jeg fortalte om redningsbådene?
Ja.
Jeg forstår.
Ja, frue, tag den på med det samme.
Her, knægt.
Der er brug for Dem på anden klasse.
- Der er uro. - Gå bare. Jeg holder øje med ham.
Javel.
Hr. kaptajn!
Carpathia melder, at de skyder 17 knob.
Det er fuld fart for dem.
Er det kun dem, der har svaret?
De er de eneste i nærheden.
De kan være her om fire timer.
Fire timer!
Tak, Bride.
Du godeste.
Redningsbådene er klar, hr. kaptajn.
Er det ikke bedst at få kvinder og børn i bådene først?
Jo.
Hr. kaptajn?
Kvinder og børn først, ja.
Javel.
Mine damer og herrer, hør venligst efter!
Kom denne vej. Sådan.
Kom herhen. Tak.
Godt.
Indtil videre nøjes vi med kvinder og børn.
- D'herrer. - Lige her.
Som kaptajnen sagde: Munter musik, så der ikke opstår panik.
Wedding Dance.
Tag redningsvest på.
Her, tag redningsvest på.
Kom så. Tag redningsvest på.
Vend den om.
Ingen panik.
Det er ikke tid til at gå i bådene endnu!
Bevar roen.
Sørg for, at alle har redningsvest på.
Lad kvinder og børn komme op foran.
- Hvad laver vi, mor? - Vi venter, skat.
De fine skal i bådene først...
og så starter de med os, og så skal vi være klar, ikke?
I må vente lidt endnu.
Det hjælper ikke at skubbe.
- Hjælp til. - Hent hjælp.
Sænk i højre og venstre side samtidig!
Begge sider samtidig! Rolig!
Rolig!
Stop!
Stop i venstre side!
Kun højre side!
Kun højre side. Stop i venstre side!
Sænk begge sider samtidig!
Rolig, drenge!
Jeg tror faktisk, at skibet måske synker.
Jeg er blevet bedt om at give dig dette lille bevis på vores taknemmelighed.
På vegne af hr. Caledon Hockley.
Kom om bord.
Kom så, søster. Du hørte, hvad han sagde. Gå om bord.
Er der plads til en herre, d'herrer?
Kun kvinder lige nu.
Bliver bådene fyldt op efter klasse?
Jeg håber ikke, de er for fyldte.
Åh, mor, hold din mund!
Forstår du ingenting?
Vandet er iskoldt, og der er ikke nok både.
Ikke engang til halvdelen.
Halvdelen af alle passagererne vil dø.
Ikke den bedre halvdel.
Kom nu, Ruth. Førsteklasse er heroppe.
Jeg skulle have beholdt den tegning.
Den er meget mere værd i morgen.
Kvinder og børn op foran, tak.
Dit dumme svin.
Kom nu, Rose. Der er masser af plads.
Denne vej, frøken.
Kom nu, Rose.
Det er din tur, skat.
Gå om bord i båden, Rose.
Kom nu.
Rose?
Kom om bord i båden.
Rose?
Farvel, mor.
Rose?
- Rose, kom tilbage. - Hvor skal du hen?
Tilbage til ham?
For at blive en kloakrottes tøjte?
Nej, vent.
Hellere hans tøjte end din kone.
Nej!
Jeg sagde, nej!
Rose, stop!
- Sænk båden! - Nej, stop!
- Sænk samtidig. - Nej, vent.
Sænk båden!
Rose!
Hjælp!
Kan nogen høre mig?
Hallo! Hjælp mig!
Hr. Andrews!
- Steward, tjek styrbordsgangen. - Javel, hr. Andrews.
Tag redningsvest på. Gå straks op på båddækket.
Lucy, tag nu redningsvest på og vær et godt eksempel.
Javel.
- Er her nogen? - Hr. Andrews?
Gudskelov.
Hvor anbringer banjermesteren de anholdte?
- De må straks med en båd. - Nej!
Jeg gør det med eller uden Deres hjælp.
Men uden tager det længere tid.
Tag elevatoren helt ned. Gå til venstre.
Ned ad mandskabsgangen, så til højre og til venstre ved trappen.
Så kommer De til en lang gang.
Det her kan ende galt.
Åh, lort!
Undskyld. Tak.
- Jeg er ligeglad. - Elevatoren er lukket.
Beklager, frøken, men elevatorerne er lukkede.
Jeg er færdig med at være høflig. For pokker! Kør mig ned!
E-dækket.
Kom nu.
- Jeg kører op. - Nej.
Kom tilbage! Jeg kører op igen!
Mandskabsgangen.
KUN MANDSKAB
Jack!
Rose!
Jack!
Rose, jeg er herinde!
Jack!
- Jack! - Rose!
Jack! Jack! Undskyld.
Undskyld. Jeg er så ked af det.
- Lovejoy kom den i min lomme. - Det ved jeg.
Hør, Rose...
du må finde en ekstranøgle, okay?
Se efter i skabet derovre.
Det er en lille nøgle i sølv.
Sølv.
Her er kun messingnøgler!
Kig derovre, Rose.
Rose...
hvordan fandt du ud af, jeg var uskyldig?
Jeg indså bare, jeg allerede vidste det.
Bliv ved med at lede.
Der er ingen nøgle!
Okay, Rose, hør her.
Du må skaffe noget hjælp.
Det skal nok gå.
Jeg kommer straks.
Jeg venter her!
TRAPPE TIL D-D ÆK
Hallo? Er der nogen?
Hallo?
Er der nogen her?
Vi har brug for hjælp! Hallo?
Pokkers.
Kan nogen høre mig? Hallo?
Åh, gudskelov.
Vent, jeg har brug for hjælp. En mand er i knibe.
Vent!
Hallo!
Frøken, De bør ikke være her.
- Jeg har brug for hjælp. - Vi hjælper Dem op. Kom med.
Der er en mand dernede.
- Denne vej. Nu ingen panik. - Jeg beder Dem!
Nej, jeg er ikke i panik! De går den forkerte vej!
Slip mig! Hør nu her!
Til helvede med Dem.
Åh, gud.
Jack!
Rose!
Kan den bruges?
Det finder vi ud af. Kom.
Vent.
Prøv lige at øve dig derhenne.
Godt. Prøv så at ramme det samme sted igen. Du kan godt.
Okay. Det er nok.
Kom så, Rose. Du kan godt.
Hør, bare ram den hårdt og hurtigt.
Kom så. Vent.
Hænderne lidt længere fra hinanden.
- Godt. - Sådan her?
Præcis.
Rose, jeg stoler på dig.
Nu.
Du gjorde det!
Lad os komme af sted.
Hold kæft, hvor er det koldt!
Det er udgangen.
Vi må finde en anden vej ud. Kom.
Det er ikke noget, man ser hver dag.
Hvad laver den bagage her? Få den væk. Vi har brug for pladsen.
Få den væk! Væk!
Kom. Hun skal af sted nu. Gå væk.
- Bevar roen. Sæt Dem ned. - Nej.
- Nej! - Gør plads.
Sådan. Præcis.
Lovejoy.
Hun er heller ikke på styrbordssiden.
Tiden er knap.
De lader ikke nogen mænd komme med.
På den anden side lader de mænd komme med.
Så er det vores plan.
Vi må først sikre os, at vi kommer med. Kom.
Denne vej. Helt ned for enden.
Her!
Hvad er det, De gør?
Det kommer De til at betale for.
- Det tilhører White Star Line. - Hold kæft!
Holder De båden tilbage? Jeg må lige tilbage til kahytten...
- Sæt Dem ned. - Hun er den sidste.
Hr. Lightoller, hvorfor bliver der sat halvfulde både i vandet?
- Ikke nu, hr. Andrews. - Se der.
Tyve i en båd til 65?
Og jeg så en båd med kun tolv om bord. Tolv!
Vi var ikke sikre på, om de kunne klare vægten.
- De kan give efter. - Vås!
De blev afprøvet i Belfast med 70 menneskers vægt.
Fyld bådene op, hr. Lightoller. For guds skyld!
Flere kvinder og børn, tak!
Kom tilbage! Det er ikke en udgang.
Gå tilbage.
I kan ikke holde os spærret inde som dyr. Skibet synker, for fanden.
Lad kvinderne komme op.
Lås gitteret op.
Kun kvinder!
Lås gitteret!
For guds skyld, der er kvinder og børn hernede.
Lad os komme op, så vi har en chance!
Tilbage!
- Jack. - Tommy.
- Kan vi komme ud? - Det er håbløst her.
Vi må gøre noget i en fart.
Jack!
Fabrizio.
Alle bådene er væk.
Skibet er oversvømmet. Vi må ud.
- Der er intet denne vej. - Okay.
Lad os gå den vej, okay? Kom.
- Jeg er min egen lykkes smed. - Det er jeg også.
Kom!
Nej, vi går denne vej.
Denne vej.
Gå tilbage til hovedtrappen. Alt bliver ordnet.
Nej, det gør sgu ej.
Alt bliver ordnet. Gå nu tilbage til hovedtrappen.
- Åbn gitteret. - Gå tilbage til hovedtrappen.
Åbn gitteret nu.
Gå nu tilbage til hovedtrappen, som jeg sagde.
For satan i helvede!
Stop det der!
Åbn det forbandede gitter!
Fabri, Tommy, hjælp mig.
- Flyt jer. Gør plads. - Træk!
Træk til!
- Gør plads. - Sæt den ned!
- Gør plads! - Sæt den ned!
- En! To! - Stop det der!
Tre!
Igen!
Kom så.
Kom så, Rose.
I må ikke gå derop! I må ikke!
Bevar roen!
Gå tilbage. Tilbage.
Hold fast i hende!
Træk hende ind.
Tilbage, sagde jeg...
eller jeg skyder jer som gale hunde!
Fald til ro!
Fald til ro, sagde jeg.
Hr. Lowe, bemand denne båd.
Javel.
Har alle det godt? Ingen panik.
Gå tilbage!
Vi kommer for sent.
Der er flere både foran.
Hold Dem til hr. Murdock. Han er praktisk anlagt.
Stop med at sænke!
Skær taljerebene over!
Sæt jer ned!
Tilbage alle sammen! Tilbage!
Tilbage alle sammen!
Det ender i kaos. Tiden er knap.
Hr. Murdock?
Hr. Hockley. Kom med mig, I to!
Jeg er forretningsmand, ved De, og jeg har et tilbud til Dem.
Kom, Rose.
Bådene er væk!
Er der både på den anden side?
Nej, men der er nogle stykker foran.
Nu skal jeg vise vejen.
Det er ingen nytte til. Der er ingen, der lytter.
De lytter heller ikke under middagen. Lad os nu spille. Så får vi varmen.
Orpheus.
Musik man kan drukne til. Så er jeg på første klasse.
- Hvor er alle folk? - De er stadig agterude.
Græd ikke, frue.
Så har vi altså en aftale, hr. Murdock.
Hold Dem tilbage. Gå tilbage!
Kun kvinder og børn! Tilbage!
Jeg sagde, tilbage. Kom bare, frue.
Denne vej. Gå tilbage!
Lad kvinder...
Undersøg hellere den anden side. Af sted!
Hun er på den anden side og venter på en båd...
sammen med ham.
- Er der flere kvinder og børn? - De er alle om bord.
Er der flere?
- Kom om bord, hr. - Er der andre?
Skynd Dem.
Hold fast i taljerebene.
Fanden tage det hele.
Lort.
Skyd!
De kan ikke gå igennem her.
De må ikke gå igennem.
Sådan. Glimrende. Fint.
Gør klar til at fire ned.
Klar i venstre side!
Ned med dem.
Rolig.
Begge sider samtidig. Rolig.
- Giv hende til mig. - Far.
- Det er i orden, skat. Bare rolig. - Tag hende.
Far, kom med i båden.
Vi skal kun skilles ad i kort tid. Kun i kort tid.
Der er en anden båd til fædrene...
denne er til mødre og børn.
Tag nu mor i hånden og vær en sød pige.
Jeg tager ikke med uden dig.
- Nej. Du skal med nu. - Nej, Jack.
Gå om bord i båden, Rose.
Nej, Jack.
Jo. Ned i båden.
Ja, ned i båden, Rose.
Du godeste. Hvor ser du ud.
Her.
Tag den på. Kom.
Af sted. Jeg tager med den næste.
Nej, ikke uden dig.
Jeg klarer mig. Det er okay.
Jeg overlever altid, okay? Bare rolig.
Kom nu af sted.
Jeg har en aftale med en officer på den anden side.
Jack og jeg kan komme med. Os begge to.
Der kan du se. Jeg skal selv nå en båd.
- Af sted. - Skynd dig. De er næsten fyldte.
Kom om bord, frøken.
- Af sted. - Skynd dig.
- Kom om bord, tak. - Stor pige.
- Skynd Dem! - Gå tilbage.
Tilbage, sagde jeg.
Væk fra rælingen.
Fir den ned!
Rolig.
Ens i begge sider.
Rolig nu.
Fir den ned.
Du er god til at lyve.
Næsten lige så god som dig.
Stille og rolig. Fir den ned.
Der er ingen... Der er ingen aftale, er der?
Jo, det er der.
Men den får du ikke meget gavn af.
Ens i begge sider.
Jeg vinder altid, Jack.
Ens i begge sider, gutter.
På den ene eller anden måde.
Pas på balancen.
Rolig.
Samtidig, gutter.
Fortsæt!
Kom bare!
Rose!
- Stop hende! - Rose!
- Hvad gør du? - Stop hende!
Nej!
Rose!
Hvor er du dum! Hvorfor gjorde du det?
Du er så dum, Rose.
Hvorfor gjorde du det? Hvorfor?
Hvis du springer, springer jeg.
Ja.
Åh, gud.
Jeg kunne ikke tage af sted, Jack.
Det er okay. Vi finder på noget.
Bare vi er sammen.
Kom nu! Af sted!
Kom!
Kom nu! Af sted!
Kom nu!
Væk!
Kom nu, Rose.
Rose, kom nu.
Af sted, Rose.
Løb!
Jeg håber, I nyder den tid, I har sammen.
Hvad kan dog more Dem?
Jeg lagde diamanten i frakken.
Og jeg gav hende frakken på!
Kom nu.
Far!
Vi kan ikke efterlade ham.
Okay, kom!
Far!
Tilbage!
Det er den forkerte vej! Kom tilbage!
Løb!
Løb, Rose!
Jack!
- Jack! - Rose!
Denne vej!
Kom!
Giv mig din hånd!
Åh, gud!
Hjælp!
Vent! Lås gitteret op!
- Kom nu! - Hjælp os!
- Kom nu! - Kom nu!
For satan!
Skynd Dem.
- Kom nu! - Kom nu!
Skynd Dem!
Jøsses.
- Kom nu! - Skynd Dem!
Skynd Dem!
Kom nu!
Undskyld, jeg tabte nøglerne.
- Vent, jeg beder Dem! - Vent!
De må ikke gå! Skaf hjælp!
Jeg har den! Hvilken en er det, Rose?
Den korte. Prøv den korte.
Skynd dig, Jack.
Åh, nej. Den passer ikke.
Skynd dig, Jack.
Den sidder fast! Den sidder fast!
- Kom nu! - Skynd dig, Jack!
Skynd dig, Jack!
Så er den åben! Af sted, Rose!
Af sted!
Jack!
Kom nu!
Af sted, af sted.
- Få de årer på plads. - Stik en åre under den.
Kun kvinder og børn, for pokker!
Stands!
Få de kraner op! Sæt taljerebene fast!
Gå tilbage!
Mor!
Gå tilbage!
Tilbage, sagde jeg.
Fortsæt op!
Stop med at skubbe!
Gå tilbage!
Giv os en chance for at leve, din skiderik.
Jeg skyder enhver, som prøver at komme forbi! Tilbage!
Skiderik!
Tilbage!
Vi havde en aftale, for pokker!
Deres penge kan ikke redde Dem mere, end de kan redde mig. Tilbage!
Kun kvinder og børn!
Hold op med at skubbe!
Nej, Tommy!
Nej! Nej, Tommy!
Bastardo!
Nej, Will!
Tilbage, for pokker!
Rolig, hold den.
Jeg har et barn!
Gør plads!
Jeg beder Dem. Jeg har et barn.
Jeg er alt, hun har i denne verden.
Så kom.
Tilbage!
Hjælp mig!
Her. Giv hende til mig.
Så så.
Vent! Hr. Andrews.
Åh, Rose.
Vil De ikke engang forsøge at komme væk?
Jeg er ked af, at jeg ikke byggede Dem et mere solidt skib, unge Rose.
Det synker hurtigt. Vi må af sted.
Vent.
Held og lykke, Rose.
I lige måde.
Hr. Guggenheim? Disse er til Dem.
Nej, tak. Vi har taget vores fineste tøj på...
og er klar til at dø som gentlemen.
Men vi vil gerne have en cognac.
Få taljerebene herover!
Stram dem. Så vender vi den om!
Capitán, hvor skal jeg gå hen?
Hr. kaptajn.
Sådan. Det var det.
Farvel, Wally, held og lykke.
- Farvel, Wallace. - På gensyn, gamle ven.
Og så levede de lykkeligt sammen i 300 år...
i landet Tir na nOg...
landet med evig ungdom og skønhed.
Der er ikke tid! Skær rebene over!
Skær dem over om nødvendigt!
Jeg skal bruge en kniv!
Skær dem over nu! Skær dem fri!
Skær de skide reb over!
D'herrer, det har været en fornøjelse at spille med Dem i aften.
Vi må blive på skibet så længe som muligt.
Kom.
Denne vej. Hold fast i rælingen.
Kom nu, Rose. Spring.
Kom.
Jeg har dig. Spring!
Jeg har Dem, frøken.
- Jack! - Hvad?
Tilbage!
Nej, du synker os!
Ingen panik.
Skal jeg end vandre i dødskyggens dal...
Hvad med at vandre lidt hurtigere gennem den dal?
Hellige Maria, Guds moder, bed for os syndere...
nu og i vores dødsstund. Amen.
Hil Maria, fuld af nåde...
Denne vej.
Kom!
Og jeg så en ny himmel og en ny jord.
For den første himmel og den første jord forsvandt...
og havet var ikke mere.
Det er snart overstået.
Og han vil bo hos dem...
og de skal være hans folk...
og Gud vil selv være hos dem og være deres Gud.
Jack...
der var her, vi mødtes første gang.
Og Gud vil tørre hver tåre af deres øjne...
og døden skal ikke være mere...
ej heller sorg, ej heller skrig...
ej heller pine skal være mere...
thi det, der var før, er forsvundet.
Ro hurtigere! Og træk til!
Hold fast, frøken Trudy!
Hold godt fast.
Du gode gud!
Hold strømmen tændt! Den skal være tændt!
Vi må flytte os!
Ræk mig din hånd, så trækker jeg dig over.
Kom, ræk mig din hånd.
Jeg har dig. Jeg slipper ikke.
Kom nu, jeg har dig.
- Hvad sker der, Jack? - Det ved jeg ikke.
- Hold fast! - Jack!
Hjælp mig!
Så er det nu.
Åh gud, Jack!
Hold fast!
Skibet suger os med ned.
Ånd dybt ind, når jeg siger til.
Spark dig op til overfladen.
Slip ikke min hånd.
Vi klarer det, Rose. Stol på mig.
Jeg stoler på dig.
Er du klar? Nu!
Jack!
- Rose! - Jack!
Jack!
Slip hende!
- Rose! - Jack!
Svøm, Rose! Du skal svømme!
Bliv ved med at svømme.
- Det er så koldt. - Svøm, Rose!
Kom nu. Her.
Bliv ved med at svømme. Kom så.
Her, kravl op på den.
Op på den.
Kom nu, Rose.
Bliv på den, Rose.
Det skal nok gå.
Du skal nok klare den.
Kom tilbage med bådene!
Bådene kommer tilbage efter os, Rose.
Bare hold ud lidt endnu.
De måtte ro væk for ikke at blive suget ned...
men nu kommer de tilbage.
For guds skyld.
Hjælp os!
I forstår ikke.
Hvis vi ror tilbage, bliver båden overfyldt. Så synker vi.
Hold op. Jeg dør af skræk.
Kom nu, piger, tag en åre. Af sted.
Er De vanvittig? Vi er midt på Atlanterhavet.
Vil I leve eller dø?
Jeg forstår jer ikke.
Hvad er der galt med jer? Det er jeres mænd derude.
Der er masser af plads til flere.
Og der bliver en mindre.
Hvis De ikke klapper i!
Tag årerne ind.
Bind de to både sammen.
Sørg for, de er bundet godt sammen.
Hør her. Vi må tilbage.
Alle kvinder i denne båd skal over i den anden med det samme.
Så hurtigt som muligt, tak.
Lad os få noget plads derovre. Flyt fremad og over.
Det er ved at blive stille.
Det tager kun få minutter at få bådene på plads.
Jeg ved ikke med dig...
men jeg vil skrive et skarpt formuleret brev...
til White Star Line om det her.
Jeg elsker dig, Jack.
Sig ikke sådan.
Sig ikke farvel.
Ikke endnu. Forstået?
Jeg fryser.
Hør her, Rose...
du skal nok klare den.
Du vil leve videre...
og få dig en masse børn.
Og du vil se dem vokse op.
Du vil dø som en gammel dame i en varm seng.
Ikke her.
Ikke i nat.
Ikke sådan. Forstår du det?
Jeg kan ikke mærke min krop.
At vinde den billet er det bedste, der nogensinde er hændt mig,
Den førte mig til dig.
Og det er jeg taknemmelig for, Rose.
Jeg er taknemmelig.
Du må...
vise mig den ære.
Du må love, at du overlever.
At du ikke giver op...
lige meget, hvad der sker.
Lige meget hvor håbløst.
Lov mig det, Rose.
Og hold fast i det løfte.
Det lover jeg.
Hold fast.
Jeg skal nok holde fast, Jack.
Jeg holder fast.
Lige frem.
Årer!
Kan I se nogen, der bevæger sig?
Nej. Ingen bevæger sig.
Se godt efter.
Tag åren herop.
Undersøg dem. Vær helt sikre.
De er døde.
Gør plads. Forsigtigt frem.
Pas på med årerne.
Er der nogen i live?
Kan nogen høre mig?
Er der nogen i live?
Vi ventede for længe.
Bliv ved med at se efter!
Er der nogen i live?
Kan nogen høre mig?
I min flyvemaskine
Og op stiger hun
Op stiger hun
Kom, Josephine
I min flyvemaskine
Jack?
Der er en båd.
Jack?
Der er en båd, Jack.
Kom tilbage.
Kom tilbage!
Hallo!
Kan nogen høre mig?
Der er ikke nogen.
Kom tilbage.
Jeg holder fast. Det lover jeg.
Vend om!
Femten hundrede mennesker røg i vandet...
da Titanic sank under os.
Der var 20 både i nærheden...
og kun en kom tilbage.
En.
Seks blev reddet op af vandet...
deriblandt mig selv.
Seks ud af 1.500.
Derefter kunne de 700 mennesker i bådene...
ikke gøre andet end at vente.
Vente på at dø, vente på at leve.
Vente på en forløsning...
der aldrig kom.
Jeg tror ikke, De finder deres familie her.
Det er kun de lavere klasser.
Han har rødbrunt hår og hvidt skæg.
- Er der ikke en anden passagerliste? - Nej.
- Måske er han på et andet skib. - Vi gør alt, hvad vi kan.
Det var sidste gang, jeg så ham.
Han giftede sig selvfølgelig og arvede sine millioner.
Men krakket i '29 ramte ham hårdt.
Og han stak en pistol i munden samme år.
Eller det læste jeg i hvert fald.
Må jeg notere Deres navn?
Dawson.
Rose Dawson.
Tak.
Vi fandt aldrig noget på Jack. Der er ingen spor efter ham.
Nej, det er da klart, ikke?
Jeg har aldrig fortalt om ham før nu. Ikke til nogen som helst.
Selv ikke din bedstefar.
En kvindes hjerte er et dybt ocean af hemmeligheder.
Men nu ved I, der var en mand ved navn Jack Dawson...
og at han reddede mig...
på enhver måde, et menneske kan blive reddet.
Jeg har end ikke et billede af ham.
Han eksisterer kun i mine minder.
Keldysh, Mir-2 er på vej til overfladen.
Jeg havde gemt den her, til når jeg fandt diamanten.
Det er jeg ked af.
Tre år.
Jeg har ikke tænkt på andet end Titanic.
Men jeg forstod det aldrig.
Jeg lod det aldrig trænge ind.