Una raó per la qual m'encanten els animals
és que els hi posen el nom d'allò que els fa únics.
En tinc alguns de favorits.
Els veureu aparèixer aquí dalt, crec.
L'armadillo truncat,
mascarell cama blau
scaptia beyonceae, o la mosca Beyoncé
i el peix esborrall.
El que els fa únics és també el que els fa sobreviure.
Em SOS
Chris Què passa???
Em VEUS EL DESASTRE!?
Chris APAAA
Vine a casa i et deixo alguna cosa
Kelsa!
Va, que no tenim tot el dia!
Això és cert pels humans.
Però també formem part del regne animal, no?
Mira ma mare.
Està en una fase elefanta mare.
Si t'acostes al seu bebè és capaç d'esclafar-te.
Una mica massa, no?
-Bon dia. -Bon dia, què tal?
Darrer primer dia d'escola. Nerviosa?
-No. -És bo estar-ho.
No ho estic.
Ara portes boes?
Me'n dones una?
Duus sostenidor?
Què? Mama, llei de la mitjana.
Mitjana, diu.
Les mares mitjanes patirien
si les filles no es tapessin les nenes.
-No els hi diguis així. -És el que són.
Sobra molt.
-On vas ara? -Ah, ja veig.
Mira el color! Em pots veure...
Elles fan que sobreviure sigui guai.
Uf, cauran tots rendits!
-I tu, mira! -Ho sé.
-I tu vens de l'espai? -Calla.
-Vas anar de compres a l'estiu, oi? -Clar que sí!
-Sí. -Primer dia de cole, nenes!
Som-hi, va!
Els animals fan senyals aposemàtics,
Vol dir que sobrevius per com llueixes.
L'Em és la millor, en això.
Ho vaig comprar online, semblava perfecte.
Però quan va arribar, mireu.
Se'm veu el cul des de l'espai.
Normal.
És com el camaleó pantera.
Èmfasi a "pantera".
Si s'enamora de la teva roba, aconseguirà que li deixis.
Ahir em vaig inflar a macarrons.
La Chris és una aluata...
un ratel.
Ella va de "soc aquí i soc el caos, maco"
Ei, saps que això és menjar per nens, no?
És tot el que en Mike sap cuinar. Bé, més que cuinar, fa brasa...
Va, home, "experimenta amb porno gai ja"
Mare meva.
Sigui com sigui, ho vull veure.
Mola que sobreviure sigui creatiu.
Khalid!
Arwin!
Els suricates sobreviuen tenint-se a prop.
-Bon dia. -Bon dia.
Bon dia.
Arwin, què li has fet al teu cabell?
És el meu pompadour.
Cada animal i persona té el seu mecanisme de supervivència.
Tant els bestials com els rars, tots formen part de la natura.
Va, deixa't el cabell en pau, d'acord?
D'acord.
Però si no t'agrada així,
-me'l deixo quinqui? -Com és?
Com un tall xungo, però rapat pel davant
i molt llarg pel darrere.
-Clar. -No.
Parlant de nòvios,
Aquest any segur que te'n fas un...
No, ni parlar-ne. Deixeu-ho.
Va, acaba't el menjar.
Teniu audicions de Grease al cole, no?
-Sasan! -Perdó.
Quan acabi aquest curs ja estaré de ple al món real.
Nou ecosistema, noves amenaces.
A vegades m'angoixa imaginar si me'n sortiré de tot plegat.
BENTORNATS, ALUMNES! RPHS
Sí!
Tot és possible
Que bé tenir-te amb nosaltres, senyoreta Kelsa.
Bon dia a tothom.
Bon dia.
Soc la Srta. Kidd.
Avui pintarem retrats.
Ara, trieu un company
i us pinteu l'un a l'altre en l'estil que vulgueu.
Au, comenceu.
Trieu un company.
No sigueu tímids, va.
Hola, vols...
-No venies el curs passat? -M'enyoraves?
Hola.
Sí? Què? Què?
Em deixes una mica d'aquest rosa millennial?
Sí, però no és rosa millennial. És rosa flamenc.
Entesos, aquest?
Rosa ballarina.
-Aquest? -Rosa i prou.
Aha, tenim un purista del color aquí.
Bé, només evito simplificar gratuïtament.
Ho fa tot avorrit.
Quin estil és aquest?
Suposo que art de carrer.
Està bé?
Sí, sí.
Marca més la barbeta.
Pensa en rosa.
Què li passa a la meva barbeta?
Res, absolutament res.
Deixa'm veure.
Ostres, està genial.
Sí.
És per tu.
De debò?
Sí.
Ets molt amable.
No, no ho soc.
Sí que ho ets.
L'any passat en Joey Zhang va fer una peça de ceràmica,
va ficar-la a coure.
Després que marxés, vas fer-hi un forat perquè no explotés de la calor.
Potser només protegia el meu test majòlic egipci
de les miques.
Ja l'estaves envernissant, el teu test egipci.
en Joey era l'únic que esculpia.
-Bé, en Joey és amic. -No.
Ets massa bona gent.
No hi ha res de dolent.
D'acord.
Puc veure el teu?
Oh, vaja! És...
genial.
On és la meva orella?
Són molt complicades.
-D'acord, ha colat. -Sí.
Molt bona feina tots.
Perfecte.
Ja ho tenim.
Recordeu la pròxima entrega.
Vinga, qui m'ajuda a recollir?
Qui s'ofereix? Vinga, un voluntari!
No tinc ulls blaus.
De debò, no se m'hi assembla gens.
Però què dius, tio?
Gràcies.
L'objectiu d'enguany és esbrinar-ne
més a banda de com sobreviure en aquest món.
Vull descobrir com prosperar.
Vull ser com la sípia faraó.
Sempre sap quan camuflar-se.
Té la llengua esmolada.
I mai no oblida.
És la repera.
-Hola, amor. -Hola.
Com ha anat?
-Doncs molt bé. -Genial.
Mama, de debò? El primer dia ja?
No eres tu qui volia marxar i deixar-me aquí sola?
Podies haver triat la uni d'aquí al costat.
T'estimo, mama però vaig a Nova York o LA.
Què tenen que no tinguis a Pittsburgh?
-És el que no tenen. -Què?
Gent coneguda.
Però necessitaràs una beca
-i una sol·licitud perfecta. -Au va...
Vine, seu aquí, vinga.
El teu tron t'espera.
Fora les pells falses.
D'acord.
Posa el cervell en marxa.
"Pensa un cop que vas encarar un repte, contratemps o fracàs
i vas respondre amb valentia."
"Com et va afectar i què en vas aprendre de l'experiència?"
Valentia.
No vull entrar-hi només per ser trans.
T'agafaran perquè ets tu.
Pots parlar del que va passar amb el papa.
-No vull aprofitar-me... -No.
No te n'estaries aprofitant, és la teva història.
-Però no diu res de mi. -Clar que sí.
Vas passar per tot allò, i n'has sortit més forta.
Saps què diu això?
Valentia.
Ai, déu meu, d'acord.
Queda amb ell.
Val.
Té gràcia. Sobretot quan t'hi poses.
V...
-No, no. -A...
I doncs, sobre què voleu que us parli, ara?
La natura?
Temes trans?
Deixeu-m'ho a comentaris.
Estic oberta a tot.
Relacions
Doncs, jo, 25 anys, dona
vaig conèixer el que semblava el noi perfecte, de 26 anys.
Però després vaig provar de contactar-hi
em va fer un ghosting total.
I com superes algú amb qui ni tan sols has sortit?
Comentari de Combread
No crec que en cap remei real i segur per un cor trencat.
Escolta les teves cançons preferides.
Plora tot el que necessitis.
Potser trigues, però de sobte,
sense adonar-te'n, un dia el dolor ha passat.
Jo, noi de 16 anys, tinc una noia espectacular, també de 16 anys.
És tot el que sempre he somiat.
El problema,
és que soc freaky del LARP d'elf.
Ho voldria fer també amb ella, però em fa vergonya.
Ei, Otis.
Saps que és el LARP?
Ni idea, sona a xorrada.
LARP.
Vestir-se de personatges.
Aha...
La gràcia de tenir parella
és poder mostrar-te tal com ets quan esteu junts.
Doncs digues-li que això et mola, tio.
Qui sap, potser fins i tot li agrada.
El meu xicot em diu molt que he de perdre pes.
No cal llegir més, Aquest tio és un manipulador.
Deixa'l.
Què estàs fent, tio?
Res.
-Has acabat amb els apunts? -No.
En Chance i en Kevin van al partit, vens?
-No són tan colegues. -Vens per ser amic meu.
Això no és cap garantia.
-Tranqui, va. -D'acord.
Què faràs? Quedar-te enganxat a Reddit?
Uau.
Saps si a la sele encara demanen una redacció?
No, crec que ja no.
Khalid! Otis! A sopar!
Boníssim com sempre, Sra. Z.
Sempre ets benvingut, Otis.
Digues-li a ta mare que les flors són precioses.
En Khalid estarà encantat d'ajudar-te amb la sol·licitud.
Sense en Khal, no hagués aprovat parvulari.
I tu què, pesaram?
L'assaig de la uni?
És per d'aqui a 5 mesos.
Si ho ajornes més acabaràs com el cosí Nahir, estudiant poesia.
Que s'estudia, la poesia?
Prenc una cullerada. La sabata fa petjada.
Ep, Sr. Z! Està prou bé.
Z peta els dits, Z peta.
-Sasan, no facis el ridícul. -Papa, sisplau.
Sí, però ja saps que
els primers poemes amorosos els van escriure els musulmans.
Era una professió viable al segle XIII.
Vols estudiar poesia?
No pas.
Alguna cosa creativa, potser.
-On pugui fer servir les mans. -Mans?
No havies triat econòmiques?
-No, tu vas triar. -No vols anar a la universitat?
Només dic que hi ha més opcions
que els 4 anys d'estudis.
-Qui ho diu això? -Jo ho dic.
-Perquè no comences l'escrit avui? -No tinc res de què escriure.
Doncs escriure sobre Teheran.
I la dona que vas salvar?
-Va ser l'Arwin. -Ah sí?
-Si, jo. -Arwin.
Ja, no tots som iguals.
Posa't-hi, amb l'escrit.
No!
Ai déu meu.
Universitat.
escrit...
Kelsa.
El significat de Kelsa és: valenta.
Kelsa, adolescent,
Pittsburgh, Institut de River Point.
SOBREVIURE L'INSTITUT [NOIA TRANS] LLIGAR SENT TRANS
T'he trobat, Renard.
Aquí va la cosa.
Fa 2 mesos que prenc hormones supressores,
i no m'he notat cap canvi d'humor ni personalitat.
No estic més irritable o tranquil·la.
Crec que tot vindrà un cop prengui els estrògens.
He de decidir si prenc pastilles o injeccions.
Diuen que les injeccions són més suaus.
Però les agulles...
He estat pensant en sortir amb algú, si vull fer-ho o no,
perquè, en quin moment ho he de dir que soc trans?
Trans...
Trans.
Trans...
TRANS
No és que sigui res personal,
però no és una cosa que surti de forma natural.
I no és que em preocupi l'assetjament ni res d'això.
M'amoïna que la gent fingeixi que els agrado
perquè vulguin semblar moderns i tal.
Un cop sigui a la uni, lluny d'aquí,
i ningú em conegui la història podria anar d'incògnit.
Però aleshores ningú em coneixeria.
Ningú em veuria tal com soc.
Així doncs, què prefereixes?
la desesperança existencial que no em coneguin
o la desesperança existencial
de que em coneguin i em rebutgin?
Si parlés així en el món real, passarien de mi.
I tampoc és que em mori de ganes de sortir amb algú.
La meva amiga Chris té parella,
i sincerament...
Gràcies.
Soc la teva ocelleta.
I jo el teu ocell papi.
...no ve massa de gust.
No sé, perquè vull un nòvio si tinc dues súper amigues?
Deixa'm provar això.
Així doncs...
Aquest finde ens quedem a ca la Kelsa, us hi apunteu?
Ma mare ens ha reservat un dia d'spa.
Sembla que en teniu un munt amb la Srta. Miranda, no?
Sí, quan quedem plegades.
Ja la coneixes, ho intento...
Intenta-ho millor, cony.
Tinc una teoria.
Sí? A veure.
La primera story d'Iinsta és de qui et penges.
Aha.
Prove'm-ho, va.
Val.
Danny Trejo.
-Funciona. -I en Mike?
Què li passa?
I tu, què?
Khal.
Khal Zuabi.
-Des de quan? -Ja fa uns mesos.
Em feia vergonya, però és tan mono.
Digues-li de sortir.
-De debò? -És clar, perquè no?
Ai, és que podries fer-t'ho millor.
No vull.
Que tens algú?
No, només un mem.
Val.
Llavors, com ho faràs?
Li faré un directe.
No, massa obvi.
Sí.
Hauries d'escriure una nota d'amor.
M'agrada.
Sí.
I tant.
M'AGRADES.
Bona.
-Dona-li. -Perquè jo?
-Em fa cosa. -Ja...
No et demano mai res.
-Dona'm. -No, para.
Vols que ho faci? Ho faig.
Tio, ahir vaig fer-me del Parler.
-Però que dius? Per? -Perquè hi ha xixa de la bona.
-És... -Hi has entrat mai?
No soc sociòpata...
Hola, Khal.
Què hi diu?
Res.
És de la Kelsa?
-Hola, Khal, -Oh, Chris.
Hola, Khal.
Espera, t'estàs lligant això?
-No. -Bona, tio!
Dona'm-ho.
D'acord.
EI, només volia aclarir que la nota era de l'Em...
Com una broma? lol
Nooo
ets
mono i tal
Aniràs a l'escola d'art?
Què?
Ets, molt bo.
No ho sé, em sembla que no soc prou interessant per ser artista.
Ja.
Tens raó.
Vaja, ai.
No, vull dir que els artistes són uns plastes.
Però tu ets guai.
Odio quan em diuen guai.
Ho sé.
-Saps què odio jo? -Què?
Quan em diuen valenta.
En serio?
"Estàs fent la transició tan jove."
"A tu et fan bullying? Només et vull dir que ets ben valenta."
Bé, no cal ser tan valent per ser simplement qui ets.
Això mateix. I és tant de quedar bé.
I tant.
I tu, què vols estudiar?
Zoologia.
Guai. I després?
Vull ser cineasta naturalista.
Apa! Genial.
A l'estil Planeta Terra?
Sí.
L'Antàrtida.
Podem fer-ho. Vine, bonica. Vine. Ei.
L'institut.
Un mascle humà fa la cort a la femella.
Però de la manera implacable que només trobem a la natura,
la femella...
Mira això!
...fingeix que envia missatges,
ignorant les seves maniobres sexuals.
Així, què? Viatjaràs a illes desertes,
arrossegant-te pel fang?
Dies i dies dalt d'un arbre esperant l'escena ideal.
Sí, ho vull veure tot,
tots els llocs,
cada animal.
Perquè t'agraden tant els animals?
Perquè cadascun és únic i té el nom segons allò que el fa únic.
Senyores i senyors de Reddit,
Estic una mica en un dilema.
Pip, pip.
Que vinc, que passo.
Perdó.
Jo, 17 anys, noi, m'estic colant
per aquesta noia de 17 anys.
Com per tirar-se dels pèls,
cridant per la finestra que tothom ho sàpiga.
he vist un cuc maco
Envia'm una foto
Ei Del cuc
Ui. No. Soc idiota. Soc...
idiota.
Com se sap quan estàs penjada d'algú oficialment?
És quan mires de trobar-lo a qualsevol grup de gent?
O és quan mires un mem d'astrologia
i mires el seu signe també?
El ruixat, de H. Lyman Sayen.
Aquest és l'exemple perfecte de modernisme europeu...
Què hi té a veure amb un ruixat?
Espera.
Que són...
A la dutxa.
-Sí. -Apa!
Val, en tinc un.
-A veure. -D'acord.
Entrepà. Una mossegada.
T'atreveixes?
Va. Va.
Vés-hi. Vinga.
Va. Va. Va.
Que fort, ho ha fet!
Calla, va!
Quan passa, exactament?
Bah, ni hi hauria de pensar.
Sé que a l'Em li agrada.
Només us diré que tinc un nus a la gola,
una sensació molt estranya.
Però clar, és trans.
I no és que em suposi un problema.
Però em fa por el drama que hi pot haver si li dic de sortir.
Potser perdo una amiga, i dubto que a casa ho entenguin.
O sigui, què faig?
Obre't amb ella, Potser ho entendrà.
No! És molt gai!
És tan gai, això.
Descartat.
Llença't-hi.
Ei, l'amor és tan xungo.
Assegura't que t'agrada per com és de debò.
Que no sigui només una aventura o un repte per a tu.
Seria una aventura, no perquè sigui trans.
Sinó perquè el seu cervell meravella per com funciona.
Seria un repte perquè,
bé, perquè és molt més llesta del que jo seré mai.
Ja se sap, les noies...
Les amistats no duren per sempre.
Els teus pares al final hauran d'acceptar-ho, saps?
Demana-li per sortir, au. No t'ho pensis.
Jo ho veig així.
Viuràs la teva pròpia vida?
O te la passaràs fent el que et diuen i pensant
-"I sí?" -"I sí?"
-Li hauries de dur flors. -Què?
-La noia dels teus posts. -Com ho saps?
T'agafo la tauleta. Hauries d'esborrar les dades.
Seràs capullo.
Tranqui. Només intento ajudar-te, val?
Mira, sonarà cutre, però escolta'm.
Les noies volen flors, oi?
Sí, suposo, no és mala idea.
Val!
-Deixaràs d'espiar-me la tauleta? -D'acord.
Encara tems una disfunció erèctil per mirar porno?
Surt d'aquí, cony!
-Ai! -Mama!
En Khal em pega!
-"L'alcalde Caligiri--" -Caliguiri
"L'administració de l'alcalde Caliguiri és ara sinònima de la primera renaixença."
"Millores culturals i de barri
-"han estès el perfil de Pittsburgh--" -Fas tard.
Perdoni, Sr. Alderdice.
"i va ser declarada la ciutat més habitable dels EUA.
-Per a qui és el ram? -Sh.
-Va, tio, digue'm-ho. -Ei.
Chance, Masloff.
Ara!
"Sofie Masloff va ser la primera dona alcaldessa..."
Per a qui són les flors?
Si torno a sentir algú parlar, se'n va a fora.
Segueix.
"de Pittsburgh.
"El seu govern va ser el primer en proposar estadis
"per equips locals,
"però el seu pla es va aplicar molt més tard."
-Tio. -Per a qui són?
Em! Són per l'Em.
Kelsa. Murphy.
"L'alcalde Tom Murphy liderà
"el boom immobiliari Renaixença 3,
"que va expropiar terrenys industrials, transformant..."
Chris En Khal t'ha dut flors, Em!
Em CALLA...
"... i tecnologia."
Em Segur q són per mi?
Chris SÍ, els he sentit
i ha dit SÓN PER L'EM
"Aquest canvi va catalitzar la resistència de la ciutat
"durant la recessió del 2008...
Em No m'ho puc creure
Chris Creu-t'ho, noia
Estàs a punt de ser nòvia
"...i per la cimera del G20 de l'Obama que plantejà la qüestió..."
Atenció tots.
"Com ho va fer, Pittsburgh?"
Genial.
Hola.
Hola, Em. Com va?
Doncs he estat una mica trista, saps?
Transtorn afectiu.
És octubre i fa bon temps.
Podria tenir una mica de primavera.
Ens veiem.
Fins ara.
-Ei, Otis. -Ei, Em.
Sí senyor! Així m'agrada!
Aquí l'Arwin.
Tio, crec que l'he cagada molt.
-No ha volgut les flors? -S'ha dit que són per l'Em.
-I? -Doncs les dues ho saben,
i si li dono a la Kelsa, serà un bon merder.
-Doncs les hi dono a l'Em. -Us sembla normal, això?
-Que va. -Buah, quin pringat.
Això és un Khalid clàssic.
Tan pendent de complaure tothom
que t'oblides de cuidar el més valuós.
No vull ferir ningú.
Però què et penses? A la vida ferim gent, tio.
I si intentes agradar tothom,
acabaràs fent mal a qui més t'importa.
-T'agrada, l'Em? -No.
-T'agrada, la Kelsa? -Sí.
Doncs deixa't de xorrades i dona-li les flors!
Sí, no siguis cagat, Khalid.
No siguis un cagat.
Ei, Arwin, dona'm el mòbil.
Estic calculant.
Estem fent llengua.
Els de la teva generació sou uns tecnofòbics.
Tinc 25 anys, Arwin.
Ai mare, l'has vist?
Està tan nerviós. És adorable.
Hi ha un lloc molt mono. Tan romàntic.
Potser sopar i una pel·li...
Buf, però això surt car.
Són per a tu.
Ai, merda.
Arwin, HO HAS FET??!!
Hi ha algú plorant al bany.
-I ara. Qui? -Em Vaughn.
Ai, déu meu.
Tio, li has donat a la Kelsa?
-Saps que és un tio, oi? -Piro.
Ei
Ei, Llegit ahir
Hola.
Et van agradar les flors?
Què? Però què cony, Khal?
Què?
Havia de ser davant de l'Em?
Si vols no semblar amable, l'has clavat.
-No vull semblar res. -A l'Em li agrades.
Ja, però, a mi m'agrades tu.
Ella estava allà!
Si no t'agrado, m'ho dius. Podem ser amics.
-Si no vols... -No he dit això.
Doncs vols que siguem amics i prou?
Tampoc he dit això.
Són silvestres, per cert.
Sí, ja m'hi he fixat.
Sí, no volia que fos el típic ram, saps?
M'agrades.
-En serio? -Però l'has liada molt.
Ja, ho sé. Em sap greu.
Saps què?
Què?
Anem-hi.
Plegats.
Perdràs la teva amiga. Jo segur que perdo els meus amics.
Què vols recordar de l'insti?
Podríem viure la nostra pròpia vida ara mateix
o fer el que toca
i passar la resta de la vida pensant
"I sí?"
Sí!
Va, som-hi!
En una atrevida jugada, la parella humana mostra públicament el seu afecte.
Ara bé, els acceptarà, la colònia?
O hi haurà discòrdia?
Donant-ho tot.
Així soc.
Ja.
Ja ens...
-Ens veiem. -Sí.
Ei, tio, què esteu fent?
-Ets gai? -No.
-Pots dir-m'ho, si ho ets. -Ho sé.
Jo t'acceptaria. Però no puc si et negues.
Val. Tant és, Otis.
heu vist la Kelsa i en Khal?
Ei això vol dir que ell és gai???
Nova parella!
A mi em sembla bé
Es veia venir!
-Trenta segons. -Trenta segons?
Sí, van ser 30 segons.
Entesos.
Jo crec que és normal empipar-se,
-però no pot ser que ella... -Ja ho sé.
-És que és... -Pots retreure-li?
Sí que puc.
Ei.
Hola.
Sembla que has incendiat l'insti oficialment.
Genial.
Adeu, parelleta.
Què, com va?
Anar fent.
Sí.
-Potser... -Em...
Perdona. Digues.
No, està bé.
No, de debò.
Digues, va.
-Potser podríem sortir. -Crec que podríem sortir.
I... sí.
Doncs...
sí.
no respiris quan entrem al túnel.
vinga
Bé, això és el Phipps.
L'evolució és la conya.
perquè, ens creiem superiors als cogombres marins, però no ho som pas.
Només hem evolucionat per procrear amb èxit en medis diversos.
No. L'humà és superior
perquè els àliens reptilians ens han canviat l'ADN.
Val, o sigui que tens teories de conspiració.
Bé, saps que el govern ha fet populars les selfies
per fer reconeixement facial?
Sí. Jo estava segur que els meus pares eren espies.
Ficava vidres a la sopa.
-No! -I tant.
Si fossin rèptils s'ho menjarien.
Quin pirat, no ho sabia.
Que bonic, això. Ostres.
Tot ben florit.
I doncs, com va tot amb l'Em?
No gaire bé.
M'he trobat fatal, sentint-me culpable.
Almenys la Chris et fa costat.
Sí. Sí.
Saps? L'Em li va dir que no em parlés més.
i la Chris li va dir "això és estúpid."
Caram. Sí, del tot.
Sí. Sí.
I tu amb l'Otis?
Tot és com estrany.
I m'he adonat que...
que ell sempre deia aquestes coses de mala sang,
i jo no deia res. Perquè no deia res?
Perquè érem en Khal i l'Oates.
Ni és el meu nom, saps?
Com?
No ho és?
Quin...
Quin és, doncs?
Khalid.
Perquè l'escurces?
Perquè la gent no sap fer el so "Kh".
Ho diuen com "Ka-lid."
Khalid? Ets com...
-jove, pringat i pobre? -Ja.
Sí, m'ho diuen molt.
Sense faltar a Khalid, però és un nom totalment diferent.
Sembla dur.
Ho és!
I, alhora, mon germà té el coi de nom anglo.
Com es diu?
Arwin.
Arwin?
-Sona a assassí en sèrie. -Si, eh.
Sí, no m'estranyaria.
Home...
Bé, jo et diré Khalid.
Ho he dit bé?
-No? -No.
Khalid?
Gairebé.
A veure ara. Khalid?
Khalid.
Ja em sortirà.
Això espero.
La cosa és que...
Ho vull dir bé. Els noms són el que ens fa únics.
Oi?
No era només els animals?
No.
Les persones també.
Caram.
Per cert, em mola el seu significat.
I com ho saps?
Una web nova molt guai.
Es diu "Goggle."
-Ah, val. -Sí.
-Me l'hauré de mirar. -Sí.
I vas trobar-hi res més?
Sí.
Els teus vídeos.
Que eren secrets?
No. No.
Bé, per ma mare sí.
Però si algú troba els meus vídeos
i els ajuda a entendre's millor, fantàstic.
-Però de l'insti no els ha vist ningú. -No, perquè és el meu rotllo trans.
A la vida real és diferent.
O sigui, que
No vols que la gent del món real parli de tu
i diguin, "Ah la meva amiga trans això o allò."
O no hi té res a veure?
No, és...
és ben bé això.
I als vídeos puc dir el que penso,
sense que ningú em vulgui protegir ni res.
A la vida real només vull ser la Kelsa.
Bé, per a mi ets la Kelsa.
Doncs vull marxar. Fer un viatge...
Uau. Ei, com va això, gent?
Va...
Som-hi.
Ostres, mira.
Déu meu! Estic literalment fent-ho per tu.
Va ser idea teva, per començar.
Mare meva.
Tens tres ocells.
Gràcies per dur-m'hi.
Faltaria més.
No vull marxar a casa.
He de fer l'escrit per la uni.
Jo també, i no tinc ni idea de què escriure.
Segur que sí...
Val, doncs potser no vull fer-ho,
anar a la uni
o fer la clàssica carrera.
Doncs no la facis.
Què vols fer? Belles Arts?
No, no necessàriament.
Doncs digues, va.
D'acord.
Potser, fer un ofici.
Molt bé.
Hi ha això que es diu
disseny assistit per ordinador,
per dissenyar coses per al món real, val?
O sigui, fixa-t'hi.
Cada cargol i femella i banc
i, no sé, cada barana,
algú els ha creat.
Sí.
Així que, perquè crear quadres i escultures
quan simplement pots crear vida?
No és una bogeria?
No ho crec.
Vull dir, la teva vida no té per què assemblar-se a la de ningú.
És el teu tu.
És el meu jo.
Sí, és el teu tu.
Entesos.
Creu-me.
Oh, vaja. Fent manetes, de nou.
Mira, com tu no et llences, m'hi llenço jo.
Soc un covard digne.
Ja.
Val.
Aquí és casa meva.
Sí.
Adeu.
Adeu...
Perquè estem tan raros?
No ho sé.
Ja.
Vinga, va. Ens veiem.
Espera.
Vols que ens ho fem?
Sí, sí que vull.
-Val. -Ai, merda.
-Estàs bé? -Sí, de conya.
Ai, de veritat.
Quina vergonya.
Ostres.
Val.
Ara sí que hauria de marxar.
Ja. Sí, potser millor.
Val, doncs adeu.
Bona nit.
Mare meva.
M'he superat, eh.
No he sabut res de tu, avui. Tot bé?
Ja, perdona. He...
He quedat amb algú.
-Amb un noi. -Què?
Doncs,
crec que tinc
nòvia.
Pesaram, això està molt bé.
Has tingut una cita i no m'ho dius?
Perquè n'haguéssis fet un gra massa, com fas ara.
Bé...
Com es diu?
Kelsa.
Molt bé.
La coneixes, Arwin?
Sí.
És una,
noia molt guai.
-Està molt bé, maman. -Sí.
Com es diu? Heu parlat de...
-Mama, no comencis, val? -D'acord.
Pots dir-me'n alguna cosa?
El que sigui.
Déu meu. Ajuda'm, senyor.
Val, això m'ho diu tot.
Em plantejo quedar-me a Pittsburgh a la uni.
Val. Carnegie Mellon?
No. Més aviat Pittsburgh Technical College.
Mireu, és un curs de 2 anys. Em puc quedar a casa.
Puc prescindir de les beques.
Això és el que vols? Va, home.
Ara et pot semblar una bona opció,
Però necessites els 4 anys de formació.
Cal una carrera.
No necessito 4 anys d'universitat.
I ei, si cal, ja demanaria el trasllat,
quan tingui 35 anys.
És el meu jo.
És el teu què?
Ei, espera.
-Què la cita? -Guai.
És el de les noies...
-Vas fer coses? -Sí, la vaig fer riure.
Ah, o sigui amb brometes?
Joder, va.
Escolta'm,
tio.
Et deus creure especial, però no ho ets.
A molts homes us atreuen les dones trans
però a l'hora de la veritat,
no hi van pas a totes.
Ja, amb nosaltres és diferent, val?
La teva amiga em mola, i això és tot.
Val.
D'acord.
-No em semblaves així. -No ho soc pas.
Ara, si m'equivoco...
T'arrenco la pell i me la poso de màscara.
Et faig por?
Sí. Sí, i tant. Sí.
Val, vaig dir que no volia un nòvio, però...
Espera. Vaig dir que no em cal, i és cert.
Però m'he adonat fa poc d'una cosa molt òbvia.
No tot va del gènere.
La gent cis no parla només de gènere.
Donen per fet que són qui són.
Perquè hauria de fer-ho jo?
Perquè he de parlar sempre de gènere?
O sigui, parlem de sortir.
És clar que el gènere hi compta, però es tracta de dues persones.
A mi m'amoïnava
que algú no volgués estar amb mi perquè soc trans
O que només volgués estar amb mi per ser trans.
I, mireu, he començat a sortir amb algú fa poc
i ni tan sols va de tot això.
Aquest noi és genial.
I m'entén, ja està.
No em cal ser forta, amb ell.
No em cal ser valenta.
Puc ser jo mateixa.
Em fa sentir bé, dir això.
Amb la meva amiga no en puc parlar, d'això.
Té uns bons embolics de nois, ella.
-No! -El cor!
El cor es revenja, cabró!
En Mike va plantar la Chris.
Va ser molt fort, però ho porta com pot.
Trans, cis o el que sigui,
Tots estem abocats a patir.
És súper cursi, això?
Tant hi fa.
Ei, Reddit.
Veig que demanàveu notícies, doncs aquí teniu.
Com era previsible, hi ha hagut una mica de drama.
El meu millor amic,
posem que es diu Oates,
m'està deixant de banda.
Deu estar enfadat però no em mola la seva visió xunga del món.
Otis: no sé, tio, em sembla que ja ni et conec
Otis, no em facis triar entre tots dos
Otis Sembla que ja has triat
Sembla que fer-se gran és haver de deixar alguns amics.
Malgrat tot, i amb orgull, estic sortint amb una noia trans.
Mantinc la meva decisió,
i crec que soc més feliç que mai.
-En Mike podria triar millor. -Sí, sé que tornen a sortir.
-Saps perquè van tallar? -No, digues.
Ella foradava els condons.
Apa!
No, va.
Això és mentida.
-Pots deixar d'espiar? -Podeu parar amb els rumors?
-Si és cert deixa de ser un rumor? -No ho és pas.
Tu ho hauries de saber. Sou amigues.
Ai que me n'oblidava. A tu te la bufen els amics.
-Sembla que a tu també. -Ja.
Deixa'm.
-Mare meva, Em! -Però què et passa?
-Perdona, Em. -Deixa'm en pau!
Ho sento, Em, perdona.
Què? Em.
-Em! -Val.
Em, perdona'm!
Em!
-Em! -Calla!
M'has trencat el dit!
Tens analgèsics?
Han de ser forts.
Això és l'insti.
Tenim camamilla.
DIGUES NO
D'acord.
Kelsa!
Tens companyia.
Hola.
-Soc en Khalid. -Ja ho sé.
Khal o...Khal. Khal.
Endavant.
Hola.
Hola,
Deixa la jaqueta. Espera una mica.
Ara baixarà, la Kelsa.
He d'enllestir això per poder anar a l'hospital.
Tot bé?
Sí. Estic de guàrdia i he de veure un pacient.
Deixa la jaqueta a una cadira.
-Guai. -No et preocupis.
Et puc ajudar?
Sí, clar.
Gràcies.
Clar.
Estic fent temps
per donar-te el sermó de no li facis mal a la meva filla,
però sembles bon noi.
Gràcies.
Ja saps a quina uni aniràs?
No. Estic considerant diferents opcions.
Bé, la Kelsa
-se'n va a una ciutat més heterogènia-- -Que parleu de mi?
Sí, l'has encertat.
Mira quins pantalons!
Jo insisteixo que no hi ha millor lloc
que aquí a casa amb mi.
Ai, llei de la mitjana.
-D'acord. -Ei, què és això?
Tenim la norma que no puc preguntar res
que no preguntaria una mare mitjana.
Me n'he d'anar.
-Un plaer, Khalid. -Si, igualment.
És Khalid.
-El què? -Khalid.
Khalid?
-Les dues suspeneu, però està bé. -Saps què? Val.
Me'n vaig.
Podries pensar que et quedes sola, sense supervisió,
però no.
Tinc càmeres instal·lades.
Per tot arreu.
En punts estratègics.
Darrere teu.
Al davant.
Sempre
vigilant.
Així que mai queda sense supervisió.
Adeu...
Adeu.
Ja li val...
Però, té càmeres o no?
No!
Ei, guarra. Perquè no em contestes?
-Hola! -Mare meva.
Ves-te'n!
-Que interrompo alguna cosa? -Ves!
He vist a ta mare pel carrer.
-Ja esteu fent porcades? -Surt d'aquí!
-Us veig. -Ves-te'n!
-Val, val, sí. -Déu meu.
Quin mal rotllo.
Em sap greu, és...
és l'hòstia.
T'ha agradat?
Què?
Ha anat tot bé?
Sí, sí. Ha sigut...
No ha sigut desagradable.
Val, doncs,
què t'agrada?
Encara no ho sé.
Et sembla bé?
Mira, m'encantes tota tu.
Ets preciosa.
Val, una pregunta.
D'aquí a 100 anys,
quan les nostres netes es comprometin amb atractius robots,
voldries un matrimoni humà-robot,
o no voldries aquesta bonica unió?
Seré partidària perquè no oloren com els nois.
Uf, au, això fa mal.
-I tu, Chris? -Doncs, mira.
Potser,
en contra del matrimoni
de robots i d'humans.
Prohibiria l'amor en general. No ho feu. No i punt.
Chris,
estàs bé?
Sí.
-Segura? -Sí.
És la meva teràpia d'exposició Mike Chapelsky.
És part del procés per superar-ho.
Perquè vau tallar?
Soc una deessa intocable
i ell un merdós.
Va, anem-hi!
Sí!
Val.
Vinga.
Ei, tu!
Saps què et dic? Ara en parlem, va.
-Què? -Vine aquí.
Val.
Què més vols?
M'he disculpat però t'entenc.
No tenia dret a molar-me ningú.
Podia molar-te qui fos.
Però vas triar justament el tio que em molava.
Però no tries qui t'agrada.
I menys encara a qui agrado jo.
Haver-me triat a mi.
Doncs no ho vaig fer.
Per un cop a la vida.
Estaré en deute sempre o què?
Què? Jo estic al 100% amb tu.
No saps el que he sacrificat per tu.
Però mai t'he demanat que renunciessis a res.
Se suposa que som amigues.
Ja, clar...
Que?
Creus que és fàcil ser la teva amiga?
O el teu nòvio, de fet?
Coneixent en Khal, surt amb tu només per semblar guai.
Kelsa!
Estàs bé?
Sí, estic bé.
Hola?
Puc fer-hi res?
Deixa-ho, són...
Coses de trans.
Ja, doncs jo ho puc gestionar.
Ei, me'n poses un?
I què t'importa?
Soc el teu nòvio, i tu ets trans.
Què hi té a veure que sigui trans amb ser la teva parella?
No necessito que em salvis, val?
-Estàs bé? -Sí.
La Kelsa, està fatal del cap.
-Sí, sé que t'ha pres el nòvio. -No m'ha pres res.
És una porca rebuscada.
Ja, ho entenc. M'ha pres el meu millor amic.
Vols una mica de venjança?
Mira, t'explico.
Soc bastant liberal i tal,
però podríem dir que et va agredir
en un espai només per dones.
És el nostre espai. Un espai per dones.
I va ficar pel mig la seva energia masculina socialitzada.
No critico el seu estil de vida,
però deixa d'estar bé quan entra al nostre espai i agredeix.
Recordeu quan deia que no tot és qüestió de gènere?
Doncs sembla que ho és per mi.
M'han prohibit entrar al vestuari i lavabo de dones.
Em fan anar a un lavabo xungo neutral de gènere
que no han netejat des dels 90'.
Quan la gent em mira, tot el que hi veuen és gènere.
Em fa no voler sortir d'aquesta habitació.
Almenys aviat seré ben lluny,
on ningú sabrà res sobre què o qui soc.
Si voleu ajudar-me, podeu fer això.
Res.
En fi, per sobreviure a l'insti,
un consell.
No siguis trans.
Kelsa Sé que només vols ajudar
Però estic bé
Estic molt bé
DRAMA ALS VESTIDORS
PUBLICAR
El teu post s'ha penjat
Ei, Khal.
-Fratello! -Què fas? Què?
Només volia felicitar-te.
La teva noia és viral, tio.
Què?
Recordeu quan deia que no tot és qüestió de gènere?
Hòstia puta!
Kelsa, lleva't!
-Lleva't. -Què?
Què és això?
Quan la gent em mira, només hi veu gènere.
Fa que no vulgui sortir...
Espero.
Mama, no ho he fet jo, això.
-No ho has gravat tu? -Sí.
-Però era personal. -Elimina'l.
No puc. I si pogués, Get This ja ho ha publicat.
Té 50,000 visites.
Quan fa que penges aquests vídeos, Kelsa?
-Llei de la mitjana. -Respon!
-Quan fa que els estàs fent? -Des de que prenc les hormones.
Quants seguidors tens?
Vols dir subscriptors.
Quanta gent s'ha connectat per veure la teva vida privada?
Uns...
200?
Elimina-ho ara mateix. I no en faràs cap més, de vídeo.
Què? Però... Que sí. No pots fer-me això.
Oh i tant que puc.
El que fas amb el teu cos és cosa teva.
Sí, i no volies que fes el mateix
a la sol.licitud de la uni?
Però què dius? Això és diferent.
És del tot diferent.
Per què? Ho gestiono jo i no tu?
-La gestiones tu la web? -Sí.
-Treu el vídeo. -No!
-No ho tolero! -Merda!
Em fa sentir bé.
Com pot fer-te sentir bé?
Doncs connecto amb gent com jo.
-I amb els pervertits que volen mirar-te? -No ho són!
-S'ha acabat la discussió. -Però què fas?
-Saps com és un pervertit? -Ho saps tu?
Quan ho entenguis, te'l tornaré.
-Espera. -Només en cal un,
-de pervertit per accedir a tu. -Què?
Creus en un món segur?
perquè he creat una zona segura, confortable.
Això no és segur!
Em tens engabiada.
Només vull protegir-te!
Protegir-me? No ho necessito. Ni tu. Ni en Khal.
Saps què? Tu i la teva merda.
Digues merda un altre cop a casa meva.
Digues merda un altre cop...
Només em vols controlar perquè el papa va marxar
i vols compensar que no tinc una figura paterna.
No el necessito. Ja me'n surto jo sola!
Et necessito.
Necessito que m'ajudis a protegir-te,
o no podré fer-ho.
Així que elimina'l! O no aniràs a cap universitat.
-Què? -Ja m'has sentit!
Veus, he sortit fora descalça,
això és el que em fas fer!
LES DONES TRANS = DONES.
drets trans drets humans
OMG Kelsa! Insti Riverpoint a tope!
Buf només vol cridar l'atenció.
que es faci viral
ja tens el teu lavabo neutral, què més vols
Ei, Khal!
-Ho provem? -Sí
A veure.
No sé com apuntar.
Només dic que no hi cap raó per
separar els esports per gènere.
Perquè no ho fan per pes o habilitat? És misogínia pura.
No tenim ni l'opció de perdre contra dones.
Són fets.
Estem amb la Kelsa!!
Estem amb la Kelsa!
Amb la Kelsa estem!!
Amb la Kelsa estem!
Estem amb la Kelsa!!
Estem amb la Kelsa!
Amb la Kelsa estem!!
Amb la Kelsa estem!
Estem amb la Kelsa!
No feu servir el lavabo que us identifica amb el vostre gènere!
-Ei, tia, espera. -Però què cony?
No puc quedar-me mirant aquesta injustícia!
Ho fas per ser el centre d'atenció, no dissimulis.
Ara t'emprenyaràs amb mi? Ho faig per tu.
-No t'ho he demanat. -No cal, soc la teva millor amiga.
-Sembla mentida. -Kelsa!
Estem amb la Kelsa!
Kelsa!
Sortiu, sisplau.
Em vols esperar?
Pots esperar-me?
Què vols de mi?
Tots volem ajudar-te!
Puc viure la meva vida?
Volies canviar coses amb els vídeos.
Els has penjat tu? No tenies cap dret.
Vas dir que només algú...
-Para, Khal. -Doncs digue'm.
No cal que em salvis!
-Però que no veus tot això? -No parles amb mi!
-Només volia ajudar-te. -Perdona!
És l'únic que vull.
-He perdut amics per tu. -Mai t'ho he demanat.
Mai vaig demanar-te flors.
Vols les gràcies?
Què vols?
Aparta, va.
Kelsa!
El problema de ser amable.
Et creus especial per ajudar tothom,
però només vols presumir de la teva superioritat moral.
Torna amb l'Otis.
Sou l'un per l'altre.
Kelsa!
Estem amb la Kelsa! Amb la Kelsa estem!
Val, val. Manifestació desconvocada.
Tornem als gèneres clàssics.
Kelsa! Kelsa, què passa?
Hòstia!
Què passa, Khal? No vols fer-t'ho amb ell?
Què has dit?
-Com li has dit? -Ell.
-És "ell". -És"ella".
-I està tocat del cap. -Està ben sana.
I potser tu també.
Sí, crec que estàs malament del cap.
No, això tu, analfabet...
Val.
-El cabell! Prou! -El cabell! Au!
El cabell. Fa mal!
Sí...
-Quina merda! -Ai el cap!
Prou!
Ja n'hi ha prou!
Pareu! Separeu-vos!
Què està passant?
Otis?
Khal?
Sortiu!
Què? Què està passant?
La mare de l'Otis ha trucat, us heu pegat?
Ha tornat amb l'ull blau.
Sabíem que alguna cosa et passava,
així que hem revisat l'historial.
-Però per què? -Hormones. Depilació làser.
-Déu! -Operacions de canvi de sexe.
Viuràs una vida desgraciada.
Què dius? Viuré una vida plena.
-Ets transgènere? -No!
La meva xicota ho és.
T'ho he dit, només és gai.
Ai, per favor.
Khalid?
Khalid.
Què?
Parla'm.
Estic tan...
Estic fart de tot.
Que la gent em digui gai o boig
quan són ells qui estan equivocats.
Para.
No m'has d'explicar res si no vols.
Ho entenc.
Sempre has sigut tan bo.
Sé que no t'agrada escoltar-ho, però ets bo.
És com ets com a persona.
I per això
valores aquesta noia pel que és.
Doncs és massa tard, de totes maneres.
Ha trencat amb mi.
Llavors té problemes més greus.
Perquè és idiota.
Jo et dono suport.
Accepto la llibertat de tothom.
Però no puc tolerar una agressió.
No sé per què defensem l'agressora.
Perquè protegim l'agressora i no l'agredida?
-Això no té cap sentit. -Deixa-la acabar.
Estic preocupada com a feminista.
No sé com la meva filla se sentirà segura en espais unisex
si obrim la porta a qualsevol que hi vulgui entrar.
Déu meu, tu no ets feminista.
Si no defenses un espai segur per les filles de tothom,
no ets feminista, ets una hipòcrita.
I tu crides i ets maleducada. Saps què?
No deixaré que em pintis com una dona conservadora.
Tingues clar que em preocupo per ella.
Ets un perill per la teva filla amb aquesta actitud.
No serà lliure fins que totes les noies ho siguin.
Lliures? Però què? Mare meva.
No facis de Martin Luther King.
La meva filla té un dit trencat.
La teva filla és una assetjadora.
La meva filla és qui s'ha de protegir!
No pot prohibir-li entrar al vestidor. És il·legal!
No és il·legal quan hi ha una agressió, em temo.
Entenc que no és gens ideal,
però no poden estar en un espai no supervisat.
-Em pren el pèl? -Hem acabat?
-No, no hem acabat. -Sí. Marxem.
No em va agredir, d'acord?
-Bajanades. -Què?
Se'm va trencar per accident, el dit.
M'ho he inventat per fotre-la.
Emberlee.
-Sisplau. -No, va.
Deixa de dir-me com pensar!
No vull que diguis res que...
Perquè no avisem l'equip de mediació?
Per què? Acaba d'admetre que era mentida.
Estem aquí sense motiu com si...
Calleu! Puc parlar?
Jo...
No penso així.
No penso així com tu.
El que vaig fer aquell dia,
jo no soc així, o almenys no ho vull.
Ho sento.
-Adeu. -Adeu.
Un plaer, com sempre.
Molt bé.
Gràcies.
Gràcies per tot el que has fet avui.
Però no tenies per què.
-Només vull estar al teu costat. -Ho sé, però
no vull que sentis que m'has de protegir
només perquè el pare no va voler.
Kelsa,
la història entre el teu pare i jo
no pots pensar que és perquè tu siguis trans.
Està clar que sí.
Vaig ser una càrrega pels dos
com a pares no vau poder.
Saps que ja estàvem malament molt abans d'això.
I vaig ser la gota que va vessar el got. Ho sé.
És el que passa quan ets trans.
La meva relació tampoc ha pogut ser. És quelcom innat.
Kelsa, no. Mira'm.
Mira'm als ulls.
La nostra relació es va acabar
per milions de raons entre ell i jo,
i res a veure amb tu.
Res.
Ets l'únic que vam fer bé!
I el que fa ara,
que ha triat no formar part de la teva vida,
és un error.
És la seva decisió. Ell s'ho perd.
Però jo et trio a tu.
Et trio a tu.
Qui eres abans. Qui ets ara.
Llei de la mitjana!
Aquesta llei és una fal·làcia.
No és real.
Pots dir-ho tant com vulguis, però no ets de la mitjana.
Ets excepcional.
Ets la meva increïblement bonica i excepcional filla.
I el que et fa única no et fa difícil d'estimar.
Per qui et mereixi,
ets la cosa més fàcil d'estimar del món.
Em sents?
Vine aquí.
Ai, filla.
Ho sento molt.
Però no sento allò del vídeo. No el tornis a pujar.
He...
He tancat el canal, així que res.
Deixa'l tancat.
Tens encara uns mesos abans de marxar a estudiar.
Aprofita'ls.
Kelsa Ei, podem parlar?
Hola.
Ostres, són per mi?
Sí, sí.
Gràcies.
Ningú m'havia regalat flors.
A mi sí, una vegada.
Va ser una passada,
i de fet, de les millors coses que m'han passat.
-Ho sento... -Doncs...
-Tenia un discurs... -No fa falta...
Val.
Perquè ens posem així?
Un mascle humà corteja la femella
dins el laberint verd en un ritual d'aparellament,
desitjant unir-se sexualment,
i ara, gràcies a la tècnica de Planeta Terra
podem assistir per fi a aquest fenomen extraordinari!
Ei, Reddit.
Han passat uns mesos, ho sé,
i com que sembla que no en teniu prou de la meva vida personal,
us poso al dia de tot.
No puc mirar.
-Estàs nerviosa? -Sí, molt!
Com vols que no ho estigui?
Clica, vinga.
Que sí, acabo de donar-li.
-Aquí, deu ser aquest. -Has dit el mateix els últims set cops.
Ai, només intento pujar els ànims.
Val, val. No miro. No puc mirar.
D'acord.
Ostres, tu.
Què?
Ta mare fliparà.
Què?
Sí, de que entris a UCLA.
Hòstia puta!
Amb una beca parcial!
Hòstia!
-Sí! -Què?
La meva xicota ha entrat a la uni que volia.
És la ment més brillant de la nostra generació,
i el meu futur pinta força bé també
perquè els meus pares van accedir per fi.
Qui ho diria?
Què? Què passa?
Et quedes a casa.
El Futur Comença Aquí PITTSBURGH TECHNICAL COLLEGE
Felicitats!
Oh, fill meu!
-Enhorabona. -No! No!
-No em toqueu. -Agafa'l! Va!
River Point High!
La graduació és un concepte estrany.
Mires al voltant, tot de cares que probablement no tornaràs a veure mai.
I d'altres sí que vols reveure.
Què més? Vam passar plegats cada dia de l'estiu.
Bé, potser no.
No, sí, cada dia.
-Benvinguts. -Ei.
Au, vinga.
Gràcies.
El tenim tot per a nosaltres.
Benvingut al Wharhol
Aquí teniu La Gran C.
Sabeu? La meva àvia
i la mare de l'Andy anaven a la mateixa església.
La Grace Jones.
Tot això.
Aquesta és Marsha P. Johnson, Candy Darling.
Jo vaig conèixer la Candy Darling al Teatre de Pittsburgh.
A poc a poc, maca.
Va. Va. Va.
Calma. Calma. Calma. Llegiu el rètol.
Bé, la meva mare per fi va decidir tornar-me el meu ordinador.
Així que aquí teniu les darreres novetats.
Sempre he estat ben concentrada en com sobreviure,
però ara puc pensar més enllà d'això.
Puc ser tova i imperfecta.
Puc equivocar-me.
Puc deixar-me anar i confiar que la gent m'estimi per mi mateixa.
Estic il·lusionada pel que vindrà.
Per primer cop a la vida, crec de debò que tot és possible per a mi.
El nostre estiu plegats va ser
màgic.
Però tots dos sabíem què venia.
Bé, tancaran d'aquí a cinc minuts.
Havíem vingut a parlar, així que
fem-ho?
Sí.
D'acord.
Mode conversa...
Mode conversa.
Doncs,
l'estiu s'acaba aviat.
Me n'havia adonat, sí.
Sí.
Què passarà amb nosaltres?
Bé, vols seguir a distància?
No.
Sí.
No? Seria veure'ns només per Acció de Gràcies,
Cap d'any, l'estiu,
fins que un dels dos conegui algú altre
i trenqui el cor de l'altre.
Sí, això sona molt, molt complicat.
Sí.
Crec que, per primer cop a la vida,
puc, simplement, existir en aquest món.
I...
sé que no serà fàcil, però
No vull existir i res més.
He d'esbrinar de què més soc capaç.
Hi estic d'acord, sí.
Aleshores,
-Crec... -hem tallat, suposo?
Et trobaré a faltar tant.
Jo també.
Tornaré sola a casa, si et sembla bé.
Sí.
Jo em quedaré una estona per aquí.
Val.
Kelsa, espera.
T'estimo.
Entesos.
Bé, doncs, com que estem trencant,
No vull pensar-me que m'he perdut alguna cosa.
Val...
Estic pensant si, potser, hi ha res sobre tu que desconec.
Val, ja sé què és.
Digues.
Quin animal prefereixes?
T'ho creguis o no, no ho sé.
M'ho hauria de pensar.
Val.
La Kelsa m'ha ensenyat tot de coses.
I encara que res no és permanent,
sempre estaré agraït pel que hem tingut.
I amb això, em desconnecto.
Va, deixeu-la treballar.
Prou! Ara vindré.
Ens hi veiem.
Els vídeos m'han salvat.
Ets una inspiració!
Kelsa Renard Nou Vídeo
Per fi teniu la resposta. Gràcies per veure sempre el meu jo.
Creixent a la Uni
Hola.
No feu cas del nou fons de pantalla.
M'he mudat a una residència a la uni,
i un petit incident l'any passat va fer augmentar una mica els meus subscriptors,
però no patiu,
segueixo sent jo,
proveint el millor més-que-regular contingut trans de tot YouTube.
Fa un temps, algú que estimo em va demanar això.
I crec que, per fi, tinc la resposta.
Així que som-hi.
L'arpella comuna és una rapinyaire
que fa el niu als camps i canyissars,
i és coneguda per la seva precisa habilitat en la caça
i pels seus arriscats rituals d'aparellament.
Cap al segon any de la seva vida,
alguns mascles experimenten una metamorfosi,
que els canvia el color d'algunes plomes, de gris clar
al to castany crema propi de les femelles.
Així que m'agrada dir que el meu animal preferit és l'arpella comuna
per les seves magnífiques evolucions aèries, però
interiorment em puc dir:
"Mira aquesta fantàstica i bella noia trans,
"fixa't com d'alt que vola."
NO VOLEM ODI
Traduït per: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu: Carlos Berot