WWW.MY-SUBS.COM
www.титлови.цом
Свет какав знамо, завршио се 2018 када је рат између земље и месечевих нациста
досегао до Армагедона. Последњи преживели земљани
укрцали су се на брод који покрива међупланетарна путовања
Вестиал Целестиалс Амелиа, и отпутовали на тамну страну месеца.
Добра вест је да је човечанство пронашло уточиште.
Лоша вест је да је то бивша база нациста.
Живели су раме уз раме са бившим месечевим нацистима.
Зовем се Оби, живим на тамној страни месеца.
Како вам то звучи за почетак? Живела сам овде цели живот
заједно са последњих 1980 људи у свемиру
или смо ми тако мислили. -Шта је то? – Овални брод, гђо.
На путу од земље. - Како неко је неко уопште покренуо то?
Ко је уопште остао на земљи да га покрене? –Иде овамо?
Иде право према куполи. - Отвор је затворен?
Отвор се отвара?
Отвара се! Отвара се!
Г, примили смо сигнал за укрцавање са пловила.
Угаси га! –То не функционише тако.
Морамо одвести људе одавде. Евакуација, запечатите куполу!
Зна ли се ко је на броду?
Проверили смо сваку фреквенцију комуникације. -Ако имају код за поништење
морају бити из базе. -Не знамо ко су и шта желе.
Не смем их пустити да слете. - Шта ћемо онда мама, да их оборимо?
Последње што нам треба је још нациста овде.
Оби!
Зауставите је! –Упозорење, опадање притиска. Хитна евакуација.
Сремни смо да пуцамо, гђо. - Да ли сте добро?
Шта је ово? Који ђаво?
Тамо је отишла. -Можда овамо.
Оби, шта се догађа? Затварамо ли део по део?
Повратили смо се. - Г, мислим да је у хангару. -Шта? Не.
Обустави паљбу.
Добро. Ево нас. - Околина открива пораст притиска.
Молим користите уређаје.
Који ђаво? Шта се дешава?
Спасиће их.
Доведи обезбеђење. Много њих. –Оби Анија Вашингтон.
Могла си бити повређена.
Поздрав месечеви људи.
Ко си ти? - Зовем се Саша.
Опустите се. Ми смо из Русије.
Бар из Русије пре него што је земља прснула.
А шта би то требало да буде? -Ма шта ти личи? То ми је брод, Коља.
Сам сам га направио. Хеј, без пипања.
Изгледа као да си га умотао у ђубре и улепио лепком.
Моја брига је била да спасим свој народ а не да правим лепу скулптуру.
Јеси користио ТПМС за регулисање ракете за слетање. –Да.
Морао сам да извучем из испушног цевовода..-То је немогуће.
Нема шансе да се задржи снага без Д30. –Лако је са два...
Сереш, зашто га онда ниси користио? - Зашто нисам?
Изумирали смо на планети од зрачења.
Не живимо у месечевом рају. –Опростите.
Могу ја бити главна на минут?
Ти си главна? -Ако тражиш рај, имам новости за тебе.
Оби, доста. Откуд знаш за базу на месецу?
Програмирана је у компјутеру. Зна како да дође до ње.
Као голуб. Као метални свемирски голуб.
Него шта него голуб.
Жао ми је, али не можете остати. Једва да имамо залихе
за наше људе. - Мама.
Погледај их. Не можемо их вратити назад. Посебно не у овоме.
Имам одговорност.
Стави их у складиште, за сада. Постави чуваре да не оду.
Касније ћу видети шта ћемо. –Одведите избеглице у складиште 27.
Нахраните их и дајте им ћебад. –Ценим гостољубивост.
Хајде, иди. –Дођи да ме посетиш вечерас.
Могу ти причати о другим стварима.
Нисам сигурна да би били
у таквој журби да дођу овамо да су знали каква је ово рупчага.
Пренасељена, недовољно снабдевена и веома слаба медицина, хигијена
и мало стручњака. Дословно се распада.
Ако није хелијум три реактора који пуше, други случајни земљотрес
срушио је животну подршку и наравно ја сам једина која се труди
да научи како овде поправљати ствари.
Упозорење на потрес месеца.
Станите до зидова и чекајте да потрес престане.
Ваздушни притисак опада.
Ваздушни притисак нормализован.
Добро сте? Биће све у реду. –Као што често бива
кроз историју, док обични људи пате
други имају све што им је потребно. Поштедећу вас ужасних детаља
али данас су радници званична религија на месечевој бази.
Имам питање у вези ове месечеве базе.
Јесмо ли у затвореном систему или отвореном?
Затвореном.
И то у затвореном систему где
контролишемо све улазе, тако да излаз буде у хармонији.
Постоје два типа људи у свету. Колико људи који воле...
Зачепи, љубави.
То је савршен механизам.
Помолимо се светом оцу, Стиву, да нам осветли пут.
Погледајте своју еМолитва аликацију.
Свети Стиве, који си на облацима, нек се свети дизајн твој.
Вратићеш се као ЦЕО када нас други напусте.
Овде је неко ко не цени беспрекорни дизајн.
Неко ко себе сматра моћним корисником.
Ти. Да видим твој телефон.
Зашто не желиш да будеш као сви остали?
Наш избор позадина ти није адекватан?
Да ли ти избор тонова није адекватан?
Знаш ли шта се дешава када се десе неовлашћене промене?
Бићеш избрисан.
Не! Не! Не!
Верујем у Стива! Верујем у Стива!
Верујем у... -Имајте угодан загробни живот.
Ћао Оби.
Лена. Оставила си све ове људе овде да умру.
Храм је отворен само истинским верницима.
Попут човека који је разнесен у атоме? -Био је екскомунициран.
Био је вероватно хакер, или пират, или оба.
Хеј. Ево.
Човек има право.
Знаш ли колико та врата коштају?
Знаш ли колико је људи у ходнику?
Систем мора бити затворен. -Колико мислиш да ће твој систем издржати
ако променим wифи шифру?
Церемонија је готова. Вратите се кућама.
Мама? Мама. - Здраво, душо.
Шта радиш овде? Јеси ли знала шта се дешава ван?
Где ти је лек? -Не треба за мене да бринеш, душо.
Морам. -Добро сам. -Морам о свима да бринем.
Откад је тата умро ја сам једина која одржава ово место.
Месечеви потреси су све јачи. Електрични водоводи у ходницима су кородирани.
Центрифуга је сјебана,
Не знам колико дуго ћу моћи да одржавам животну подршку без помоћи.
Хвала, Доналде. -Нудимо једноставна решења за сваки проблем.
Све што тражимо је да људи мисле другачије -Одјеби. –Оби Анија.
Нећеш пронаћи момка ако тако причаш.
Мама, не треба ми момак.
Командирко. –Здраво, Малкоме. –Хеј, Малкоме. -Гђо. Вашингтон.
Чујем да сте спасили дан.
Није лоше. -Да, хвала. Није то ништа.
Боље да кренем. Видимо се.
Баш добар млади момак.
Вас двоје би имали прелепе бебе.
Шта?
Ово је остало од Амелие.
Јадници смо скидали делове за поправку.
А нико није стао да размисли шта би радили да је
једина летилица растављена у делове.
Јеси погледао .6 Г утакмицу јуче? -Да..
Не знам кад постадосмо тако лоши.
Ко си ти?
Знаш ти ко сам ја.
Месечев фирер?
Моја мајка је видела да умиреш.
Твоја мајка.
Мој ''Сумрак Богова''. -Шта са тим? - Где је?
Већ 20 година скупља месечеву прашину.
Ви људи..
Само желите да уништите оно што сам ја створио!
Као што ћу ја тебе сад?
Престани.
Не ради то. Требам ти. Твоја мајка је болесна!
Шта ти знаш о томе?
За шта ћеш ми?
Дај јој ово. Сећаће се боље.
Шта имаш да изгубиш? Знаш да ће ускоро умрети.
Мама, јеси ли добро? –Оби. –Мама.
Шта је то? -Буди уз мене.
Пробај.
Шта је то било?
Откуд ти то?
Одмах се враћам.
Знао сам да ћеш се вратити. –Објасни. –Зове се Врил-Yа.
Чиста енергија.
Покреће све наше бродове, и помаже да вечно живимо.
Којима нама?
Мораш ме ослободити да бих ти показао.
Боље немој да покушаш нешто глупо, стари.
Ми смо...
Вриљи.
Давно смо ситигли на ову планету после дугог путовања.
Брод нам је био јако оштећен.
Али смо имали среће. Пронашли смо планету са ваздухом, водом и животом.
Мој луди брат је био главни.
Натерао нас је да ступимо у контакт са становницима.
Рекао сам му да је то погрешно. Испоставило се наравно као тачно.
Били смо једина интелигентна бића на планети. Била је наша.
Проучавали смо флору и фауну.
Док су остали били опседнути великим стварима, ја сам био малим.
Настао је нови поредак. Примати.
Онда сам урадио нешто за шта сам знао да брат неће разумети.
Украо сам пар наших драгоцених Врил-Yа
и дао их мојима омиљеним, Адму и Еви.
Могао сам сачекати да природа одради своје,
али зашто еволуција не би погурала мало? Али сам сазнао убрзо да је рај проклет.
Мој брат нам је наредио да узмемо брод и одемо у подземље.
Видиш, земља је шупља.
У центру ћеш наћи довољно Врил-Yа за све нас.
Довољно да покренеш свој брод.
Довољно да одржиш мајку у животу.
Остали Врилси нису фини као ја. Они мрзе твоју врсту.
Неће бити лако одвојити Врил-Yа од њих.
Нисам планирала да питам.
Баш људски од тебе.
Улаз у шупљину земље лежи између две планине на Антарктику.
Улаз у земљину шупљину?
Добро. Кад стигнем доле? -Наћи ћеш град Агарта.
У средишту града је Храм који чува Врил-Yа
у пловилу које се зове Свети Грал. –А који су твоји мотиви?
Зашто желиш да помогнеш? -Понестаје ми опција, драга.
Као и теби.
Али мораш ускоро да кренеш. Поведи Руса. -Шта? Не!
Желиш да летиш сама оним бродом? -Зашто ти не пођеш са мном?
Не, не.
Моје присуство би нас одало.
Али нешто желим да узмеш. -Грозно, нећу то.
Може ти помоћи.
Ако хоћемо да ово успе, мораш обећати
да ћеш ћутати и радити како ти кажем.
Саша ти треба због снаге. –Бићеш импресионирана.
Код нас су ме звали Сибирски медвед. Јеси видела некад медведа?
Ја се стално борим са њима. Ако видиш правог Руског медведа...
Доналде. Јеси икад размишљао да возиш то ван литице?
Чуо сам да је у ово доба године сјајно у центру земље.
Знам за твој пут. Желим и ја да идем. -Зачепи. Стани ту.
Оби, оставимо наше несугласице по страни.
Треба ми твоја помоћ. - Зашто бих ти ја помагала?
Обоје знамо истину.
Месец неће бити овде још дуго. Ускоро ћемо сви бити мртви.
Треба ми само утехе за моје стадо.
Наравно.
Идемо.
Шта је то било? Зашто си им дозволила да крену?
Можда је то једини начин да их се решим.
Чекај.
Добро, морамо га се решити. Пронаћи ћу нешто.
Буди овде, и не проговарај.
Црвено иде овде, а бело овде.
Хеј!
Брате. Ово је скроз отпорна одећа.
Како ти то има смисла?
Хеј Доналде. Шта има Брајане, Тајлере, Дебели Тајлер?
Оби? –Малколме. -Шта радите? - Извини..
Нисмо знали да си то ти. -Еј, ја сам повређен.
Украшћемо Валкор, отићи у средиште земље
која је наводно шупља и надам се
да ћемо наћи једну од оних ствари које ће помоћи мом броду да се покрене
и спасити моју маму, и цело човеченство.
Супер. Могу и ја? -Да! Мислим, да снага ће нам добро доћи.
Пардон, то је мој посао.
Ко је то? Ко си ти? Слушај момче, тим је пун.
Већ имамо...
Снага ће нам требати.
Малкоме, није да се жалим али зар не би требало да задржиш оклоп?
Биће опасно. - То није моје.
Постоји луда казна ако носим то ван дужности.
Имам своју срећну дуксерицу. -Срећна дуксерица. Важи. -Идемо.
Да, идемо. Следећа станица, земља. Године нуклеарне зиме су учиниле
површину ненасељивом. Какву забаву и авантуру ћемо имати.
Или ћемо умрети ужасном радијацијском смрћу. Вежите се.
Ала је хладно овде. -Желиш да упаљим грејање?
Да, било би сјајно. - Нема грејање.
Јеси сигуран да ова ствар може поднети улазак у атмосферу?
Издржаће. Ја сам га направио. Прочитај мапу.
Мапа каже да идемо према Антарктику.
Да потражим велике ледене покриваче или тако нешто.
То је од помоћи. Пола света је покривено ледом.
Да.
У сваком случају.
Иди на југ према оној згради тамо.
Какво је то место? -Немам појма. Само слетимо полако.
Шта то радиш? -Намештам вертикалну ротацију. -То је хоризонтална.
Сагни се! –Ко ставља хоризонталну тамо где треба да је вертикална?
Шта је то било? -Честитам, поломила си га. -Нисам.
Буди миран.
Не могу да окренем брод, покварила си га. -Нисам ништа покварила!
Већ је био у деловима. -Не дирај више ништа. -Срушићемо се!
Ти си крива!
Повуци ово! -Не може!
Знала сам. Руски квалитет! -Не криви мене, Немачки је инжињеринг.
Добро сам. Добро сам. Јеси ти добро?
Да, добро сам.
Добро, изађите сви.
Ово је задњи пут да седам у нешто што си ти саградио.
Били би смо добро да ниси дирала дугме за хоризонталу. –Рекох да не ради добро.
Чуди ме да цео брод није експлодирао.
ЦДИ и ОБС били су лоше калибрисани. –Људи.
Људи!
Јебем ти.
Можда је очигледно, али нисмо ово очекивали.
Испада да је све истина.
То изгледа значи да Врил-Yа
заиста покреће то мало сунашце.
И то нама треба. - Шта мислиш?
Идемо овуда, и онда у средину.
Да ли се неко сетио да понесе компас? –Нема пријема.
Мислим да сам га имао негде.
Је л' то.. Да.
Нокиа 3310, класик. -Мој отац је некада стално причао о њима.
Да, сећам се. -Први телефон који је икада имао.
Оригиналан је поклопац? -Неуништив је. Преживео је нуклеарни рат.
Ово дугме је за мени? Ауто закључавање.
Наравно. –Сви оригинални тонови? –Наравно.
Змијица?
Непобедиви рекорд.
Требало би да склониш то. Ако те она наказа види, екскомуницираће те
у трену. –Екс шта? –Не желиш да знаш. Само га склони.
Уствари, дај да опет видим.
Шта хоћеш? Да склоним или да ти дам. Не може оба.
Има ли ова ствар компас? –Не, само игрице.
Подешавања, алатке. -Провери алатке. –Дигитрон
Компас.
Ради одлично и не треба му wифи.
То је то. Обећана земља.
Савршени затворени систем где можемо све контролисати.
Ово желим.
Рајане, отвори ПоwерПоинт. Направићу неке презентације.
Добро људи. Имам добар осећај да је овуда. Пратите ме.
Идемо да упознамо директора овог места.
Чекај.
Проверићу. –То звучи супротно од онога што требаш да урадиш.
Малкоме! Малк!
Не брини, ја ћу те овде чувати.
Озбиљно, ти ћеш ме чувати?
Не верујеш ми?
Имам искуство, тучем се са медведима, тигровима.
У Русији у мом кампу имамо много гладних животиња.
Малк?
Ово место је лудо. Она ствар је била као... А ја као..
Обећај ми да никад више то нећеш урадити. –Онда боље да кренемо
јер још десет њих долази. -Какав је проблем?
Десет на једног је скоро па фер туча. -Морамо да идемо. Куда?
И немој рећу туда.
Само...
Треба ми тренутак.
Не зна куда. Изгубљени смо. - Нисмо изгубљени.
Рекла сам да ми треба тренутак.
Погрешно је...
Овуда је. -Управо смо дошли одатле.
Чекај. Ти си стварно луд?
Ми смо у земљи. Просто је, као огледало.
Само је исток запад, а запад је исток.
Ја луд...
Легендарни град, Агарта. У центру центра земље
и у центру тога, Врил-Yа. На жалост ово место врви
са Врилима, а ја не волим велике рептилске хуманоиде.
Ово ће бити занимљиво.
Имамо синдикат.
Кабум!
Свакако је било интересантно последњих неколико миленијума
са целом овом инфлитрацијом у ешалон људског друштва
и манипулисањем њима да униште једни друге.
Можда смо сувише ушли у политику.
Извините, гђо, у моју одбрану, био сам далеко први
који је препливао те реке.
И сви смо поносни на тебе, Калигула,
али си мало, у недостатку боље речи, луд и сви смо сазнали да људи
да им се лудило изазива
и онда је била она ствар са твојим коњем. –Ми смо само пријатељи.
Боже, мали Заки. Ко би рекао да ће друштвене мреже функционисати.
То је било сјајно. Сви су само о малим мачкама мислили
и слали слике пениса да се размножавају уместо да размишљају својим мозгом.
Сигурно је помогло са мојим случајем током избора.
И вас двоје луде деце са својим крсташким ратовима
и вашим џихадом, или како га већ називате.
Ништа као монотеизам не може довести људе у вишевековно битке
око исте идеологије.
А да и не причам о Ади.
Ади Хитлер са узвиком, Живео. Живела моја сексипилност, живео ја.
Зачепи, матора пијана будало.
А ја? –Ви сте успели да уништите сву људску гамад
али сте заједно са њима уништили и све остало, гђо. председнице.
Потпуно победа. –Сви су мртви осим пар луталица
а сада је и планета готова. –Да, прелепа, невероватна планета.
Потпуна нуклеарна пустош. -Врло добро гђо. председнице.
Ја ћу нешто рећи. -Зачепи.
Можда нисам обратила пажњу, али и даље имамо наш свемирски брод.
Зашто са њом не одемо на другу планету? -У свемир, Маргарет.
Свемир је огроман. Где предлажеш да одемо?
Код друге звезде десно, а онда право до данице?
Знаш ли колико је тешко пронаћи планету на којој може да се живи?
Моја браћа су створила ове штеточине,
људе.
Ускоро ће бити кажњен, чим га промађем.
Али не би морали да одлазимо
да нисте претворили земљу у радиоактивну пустош.
Гђо. председнице. Заиста, потпуна победа.
Мислим да нема разлога за претерану реакцију.
Молим вас.
Седите и уживајте у јелу.
Драги брате.
Пронаћи ћу те.
А када те пронађем, забићу ти главу у канту гована.
Срање, ораси. –Изгледа као да ћемо ићи лево
код ове раскрснице...
Види, види, види. –То је он! То је стварно он!
Још је жив, рекао сам ти!
Доналде. Не знам зашто, али морам да ти кажем да то није он.
Како си сигурна? -Јер смо у средишту земље.
Ко зна колико се протеже његово поље искривљене стварности?
Можда само мислимо да смо овде јер је то оно што он жели да верујемо.
Он је први међу Стевес. Он ће нам показати пут.
Нисмо ти достојни.
Морамо да бежимо.
Поздрав, наш директоре.
Који је план? –Дај ми тренутак, смислићу нешто.
Можда да се вратимо трчању? -Овде, хајде.
Ви идите, ја ћу их задржати.
Хајде. Идемо.
Збуњен сам. Шта ћемо сад? -Узећемо грал.
Мислио сам да треба да спасимо твог човека.
Познајем га, зна сам о себи да се брине. –А ја не могу?
Не могу сама, добро?
Требаш ми.
Како се зоваше?
ИБМ, ИБМ.
Магарац, Доналд Трамп. -Не. -Погледај костим. Краљ нациста.
Краљ нациста, тако је. -Имам пуно питања.
Можемо помоћи једни другима. -Нисте ми дозволили да завршим.
Имам пуно питања.
Штета што ти нећеш бити жив да одговориш.
Нико неће бити убијен.
Требамо им.
Имам пословни предлог за тебе.
Свидеће ти се ово.
Како се отвара? -Не знам.
Престани. -Дај ми папир.
Пише нешто о прсту.
Можда су само неке бесмислице. -Можда нису.
Ако имаш идеју, сада нам треба једна.
Шта је то?
Брат?
Где је? Шта желиш?
Желим да доведем моје људе овде, у шупљину земље.
Да би могли уништити Агарта
као што сте читаву планету. -Само моји следбеници, само Џобсисти.
Ми од свих људи ценимо шта сте учинили овде.
Одржаћемо га у савршеној хармонији.
Доналде, преговараш са Хитлером?
Није баш познат по одржању договора. Чехословачка, било ко?
Сматраш ме будалом?
Покушавам да га наговорим да потпише меморандум.
Нико то не чита. Само ће урадити шта он хоће.
То је свети обавезујући уговор. Сири, меморандум.
Отварам свети меморандум.
Све информације зависе од тога да ли...
Да, да, да. Слажем се.
Сири. Мапе. Дестинација дом.
Рачунам упутство до куће.
То много објашњава.
Тамна страна месеца.
Учинио си нам велику услугу. Коначно можемо напустити ову планету.
Наравно. Човек је добар колико и његова излазна стратегија.
Могу да брејнстормујем са тобом.
Све док ми будеш предао моје људе.
Да. У вези тога.
Свети грал.
Узећу га.
Буди опрезна!
Овде пише да је грал причвршћен за базу
али се не може уклонити без изазивања неке врсте самоуништења.
Шта мислиш колико је тежак? -Каква свежина? А, тежина..
Око 84 золотника.
Золо-чега? Јеси то управо измислио? –То је стари Руски систем.
Истражи понекад.
То је, 1500.
1500 чега? –Унца. Или грама.
Не могу да се сетим, али вероватно грама.
Унци.
Имам места за дезерт.
А ти изгледаш врло укусно.
Не бих да одајем планове
али ствари ће се уозбиљити кад скинем ланце.
Нећеш скинути ланце. Заробљеништво не функциониште тако.
Извини, требао сам бити јаснији.
Тамо! -Знаш да возиш каруце? –Колико тешко може бити?
Неверник!
Ускачи!
Пољски идиоте!
Дај ми то.
Ускачи! Сада!
Ово ће бити занимљиво. –Го, го! –Го!
Хајде, људи! Знам да ћете успети! –Нећемо успети!
Људи!
Јесте ли добро?
Срање!
Надам се да је ово глупо питање, али имате грал, зар не?
Не морамо да се враћамо?
Супер. –Шта је са осталима? –Хитлер их је појео.
Није еуфемизам. –Добро. Наш посао овде је завршен.
Оби Анија Вашингтон. Знаш ли у коликој си невољи?
Отићи тако наивно, тврдоглаво... -Не сад, мама.
То је најхрабрија ствар коју сам видела.
Драго ми је да си се вратила. Моја душа. –Склањајте се.
Волфганг? –Немогуће. –Јеси га пронашла? - Пронашла шта?
Предиван је. –Сјајно. Дај ми га.
Мсилиш да ћу ти дати да одшеташ одавде и оставиш нас све да умремо?
Онда твоја мајка прва умире.
Срање. -Доста! Зашто си њега упуцао? –Мислиш да је опаснији?
Морао си га уклонити без разматрања? –Саша. Слушај.
Ја сам врло опасан...
Тачно на време. Добра стара немачка прецизност.
Надам се да није оно што мислим.
Мора да ме зезаш.
Брате.
Лепо што си дошао у посету.
Одмакни се од брода.
Је л' стварно умирете или можете помоћи?
Добро сам, са разлогом имам два бубрега. –И ја сам добро.
Саша иди припреми мој брод. –Малкоме, огласи аларм.
Морамо све одвести одавде.
Мама, мораш да са њима.
Пронаћи ћу начин да их зауставим. –Оби. Слушај ме. Проживела сам свој живот.
Имала сам своју прилику да будем херој. -Немамо времена за ово, молим те.
Тако сам поносна, душо.
Твој отац и ја ћемо те увек волети. -Шта то радиш? Мама.
Мама.
Сада спаси оно што је остало од човечанства.
Сви на брод! Хајде! –Дај да ставим ново ожичење.
Не, моја је машина. Морамо одвести људе тамо. Носи се са тим.
Оби! –Шта је? –Ми смо тим сад. Веруј ми.
Хајде! Идите! - Хајде, људи!
Уђите. Хајде, Саша, цела база се руши. Мама!
Мама, хајде, можеш да стигнеш.
Ти си много више од онога што сам икада могао сањати.
Штета што си дошла до оваквог краја.
Не, не!
Није битно, Волфганг.
Имају грал, безбедни су.
Не!
Тек тада сам схватила колико сам се ослањала на маму.
И ови људи, сада се ослањају на мене.
Главни мотори раде пуном снагом. –Заштита. Једна сада.
Апарат за кафу је онлајн.
Сви су добро? -Да. Ваздушни притисак под контролом.
Саша?
Саша. Причај са мном. Зашто се ово дешава? –Не знам.
Дешава се. Није лако направити будалу од мене.
Где је оружје? –Нема га. Ово је транспортни брог.
Амерички је, мора да га има негде. –Ја имам тону оружја, ако то помаже.
Сви на броду сте у мојој милости.
Како нас контактира? Уништила сам све комуникационе уређаје из..
Мобилна мрежа.
Малкоме, преузми часком кормило. Саша, дај ми твој телефон.
Ви људи никад нисте разумели како је могло бити да смо радили заједно
а не једни против других. Могли смо освојити целу гал..
Клише говор зликовца искључен. -Хвала. –Ово има поље,
изгледа као штит око брода, и мерач који је испод 75%.
Скоро је нестао.
Ћао. –Малкоме, можеш ли да га задржиш десетак секунди.
Немам појма.
Упали смо, зар не? -Паметна девојка.
Да се кладимо да онај лицемер Доналд има откључане администраторске овласти?
Да. Бинго. –Малкоме. Укључи га.
Никад нећете разумети. –Хеј Волфганг. –Све што сам хтео је
да помогнем. -Моја мајка те поздравља.
Угодан загробни живот.
Да! -Да!
Да!
Нада је чудна ствар. Све што је потребно је најмањи трачак
и можеш заувек ходати кроз таму или летети зарђалом свемирском кантом
или свемирском кантом зарђалом, како је Саша назвао. –Да, да!
Нови рекорд!
Саша, јеси ли добро?
Пробаш солсбери одрезак. Извини, требала сам ти рећи за то.
Не, није то.
Не могу да му парирам.
Он се бори против праисторијских мачака, преживео је ексползију, Хитлерово једење.
Ја немам добра приче, немам добро тело. Ја сам само како кажете, науљени бабун.
Не каже се тако. – Кеже се механичар.
Хтела сам да те питам за твој Валцор.
Питала сам се како си успео да стабилизујеш испушни цевовод?
Покушала сам да сконтам, али се све ово десило, и знаш...
Преусмерио сам га на 17и.
Користио сам wц шољу као издувни систем.
То је био једини начин да се ослободим вишка смрада
без употребе расхладне течности. –Сјајно.
Знам да није елегантно, али сам покушао.. –Не, не, сјајно је.
Свиђаш јој се, брате.
Мислио сам да јој се ти свиђаш.
Брате. –Превише је мршава за мене. Ја волим кад су крупне, јаке, и чупаве
као науљени бабун.
Не, не треба да бринеш. Ја сам отвореног ума.
Мислим, неки од мојих најбољих другара су... –Јеси ли добро?
Има ли кикирикија у овом сосу?
И остриге? И жита?
Нема ништа горе него прерани опроштај
и сећање на ваше вољене.
Поготово ако је ковчег празан.
Никад нисам имала прилику да јој кажем колико је волим
и сада је прекасно.
И Малком, моје једини истински пријатељ, заувек...
Малк? Жив си? -Извините..
Имам ову чудну ствар када се моје тело угаси.
Као потпуно кататонично стање. Мама ме сахранила 20 пута
кад сам био мали. Било је лудо.
Сконтали сте да се волите? –Можда сте ви већ знали
али за мене је било изненађење. Тај досадни, жилави, сладуњиви Рус.
Ко би рекао?
Брзином којом ова ствар путује, требаће нам 100 година до Марса.
Заборавила си недостатак да узмеш у обзир.
Убрзава много више, ближе 80. -То не заборављам.
Али смо на путу да искористимо орбиталну ексцентричност и нађемо у преихелиону.
Ексцентричност је много бржа од земљине.
Повући ће нас напред до..
Сада идемо према Марсу, црвеној планети.
Можда човечанство преживи на крају.
Никад се не зна, али барем ће наша деца имати прилику. Држимо палчеве.
Превео: НемањаМиксер ака ЏонДон (ЈохнДохн)
Преузето са www.титлови.цом