În lucrarea sa de referință
despre bucuriile celor pasionați de trenulețe,
Herman Williams spunea: „Am petrecut multe ore
cufundat în desfătarea unei lumi create de mine.
Pentru cel pasionat de lumea trenulețelor,
există o orânduială secretă plină de simetrie și logică.
Cuibăriți în ungherele pivnițelor sau podurilor noastre,
domnim asupra unei lumi căreia îi suntem creator suprem și omnipotent.
Acolo, la scara de 1:87,
vecinii sunt mereu amabili,
îndrăgostiții sfârșesc mereu împreună
și trenurile te duc mereu în locurile îndepărtate
în care ai jurat mereu că vei ajunge.”
În viață, desigur…
nimic nu e atât de ordonat și pus la punct.
Cântați!
Bis, Allie!
Nu!
Sunt prea beată ca să cânt în fața tuturor.
Dar te iubim! Haide!
Și vreau să mă iubiți în continuare.
Bine, a fost cu dedicație pentru frumosul, bunul și dragul meu logodnic, Nathan…
care adoră acest cântec.
Bubba, vrei să vii aici?
Nu.
Hai odată!
Haide! E petrecerea noastră de logodnă!
E foarte timid!
- Nathan! - Nathan!
Haide!
- Ți-a plăcut? - A fost superb.
Bună, tuturor!
O să mă rezum la a spune că mi-a cântat acest cântec
la prima noastră întâlnire,
la un pian vechi pe care l-a găsit în fundul unui bar pustiu.
- Așa te vreau, fată! - Da!
- Mereu cu ultimul cuvânt. - Absolut! Bun-venit în familie!
- Allison. - Da?
Fiecare amintire pe care o prețuiesc am creat-o alături de tine.
Unele sunt compuse din secunde.
Felul în care închizi un ochi
când vrei să deguști mai atent ceva.
Chiar fac asta. Fac…
- Nu-mi vine să cred că e real! - Chiar e, iubitule.
- Slavă Domnului! Te iubesc. - Te iubesc.
- Bine. - Hei…
- Beți, fumați, veseliți-vă! - Da.
Și, dacă vă culcați cu Chip, puneți-i vreo 11 prezervative!
Sunt aproape virgin.
Glumește.
Nu, iubito, haide! Lasă telefonul!
După ce ne căsătorim, vom stabili niște reguli despre telefoane în pat.
Taci! Ești pe telefon de zece ori mai des ca mine,
când cauți SUV-uri din alea ruginite.
Un Bronco decapotabil din '67 e o operă de artă.
Nu e un SUV.
E o operă artistică.
Cum e și fundul ăsta.
Sunt euforică de la jeleul ăla pe care mi l-ai dat.
Ce mama mă-sii era?
- Nu-mi mai simt gleznele. - N-ai nevoie de ele acum.
Da, dar tot aș vrea să le simt.
Hai să mă săruți!
- Iubitule? - Da.
Un doctor de pe lista mea de distribuție încearcă să flirteze cu mine pe Instagram.
Poate l-ai dus de nas.
Ce? Hai, serios! Cum ar fi?
Când intru acolo, mereu le flutur cu inelul de logodnă prin față.
Mereu spui că „flirtul face parte din job”.
Cineva te va lua în serios.
E un flirt inocent.
- Cum spui tu. - Serios!
E ca… E un sushi, un zâmbet,
ca să scrie mai repede rețeta aia
și să iau prima aia grasă și…
poate așa ne vom putea muta în oraș cândva.
Dacă nu ajungem în iad.
De ce zici asta?
- Serios! - Scuze!
Doar promovez Humira…
N-o să ajung în iad pentru un tratament de psoriazis moderat până la sever.
Pe bune! N-ar fi deloc corect.
- Da. - Mai taci!
E doar o treaptă spre succes.
Știu.
Crezi că e prea târziu să merg la școala de astronauți?
- Ce e? - Nimic.
Aș putea fi dansatoare profesionistă.
- Zici? - Da.
Ai mișcările la tine?
Stai să mă ridic! Mă mișc mai bine în picioare.
- Bine. - Să vezi mișcări când mă ridic!
- Ești gata? - Da.
- Ce gen e ăsta? - Nu știu, dar corpul meu face…
Zi-le! E dans modern, nu? E…
E profesionistă treabă.
- Mamă! - Aș aprecia
- …dacă m-ai lua în serios. - Asta fac.
Și apoi închei cu ceva de genul…
Dar nu-ți mai arăt, fiindcă încă lucrez la asta.
Iar profesionista e obosită și vrea să fie strânsă în brațe.
Calmează-te dracului!
Jur că drumul ăsta e în construcție de când m-am născut.
Când o să fie gata New Jersey?
- E mereu în lucru. - Niciodată.
- Apropo, ce mai face Ryan? - Adică viitoarea ta nepoată?
Doamne, ce frumoasă e!
Poate începe antrenamentul pentru facultate, la anul.
- Serios? - A dat 19 goluri sezonul trecut!
- Spune-i! - Doamne, Dumnezeule!
Cred că sunteți tare mândri! Nu pot să cred că n-am cunoscut-o.
Nathan, îmi cer scuze că n-am ajuns încă la voi.
Stai liniștită! E departe.
Vom încerca noi să venim mai des, fiindcă tata îmbătrânește.
Da, ei bine, pe tatăl vostru l-am întâlnit destul de rar, dar…
pentru asta nu putem da vina pe distanță.
Ce nebunie totală! Îmi pare rău.
Zi-ne de rochiile de mireasă pe care le vom vedea!
Da, te rog! Gândul la ele m-a ținut treaz noaptea.
- Mai taci! - Ce tip de treabă!
Nu e deloc! Doar că are impresia că, după rochii,
vom vizita câteva baruri, dar, de fapt, vom vedea o piesă de teatru.
- Da? - Ba bine că nu!
Spuneai că nu mai sunt bilete.
Doar la o porcărie pe care nimeni nu vrea s-o vadă.
- Super! Ce grozav! - Nu-i așa?
Începe să se decongestioneze!
Bine, s-ar putea să fie cam din scurt să vă mai pot duce la teatru,
dar stați să văd…
Bine, acum spune…
Am ajuns.
Ce devreme m-ai adus!
Păi…
mai bine cu o jumătate de oră mai devreme decât cu un minut întârziere.
- Bunicule, ai jucat vreun joc video? - Nu.
Ai creierașul ăla perfect acolo sus
și îl topești pe zi ce trece cu porcăria asta.
Bine.
Nathan.
E unchiul Nathan. Răspunde!
De ce m-ar suna?
Răspunde-i!
Credeam că nu mai vorbim.
Nathan.
O am pe Ryan cu mine în mașină.
O lăsam la școală.
Te sun înapoi.
Da, am auzit ce ai spus. Vin acolo imediat.
Trebuie doar s-o las la școală, da?
Vezi? N-a fost așa rău.
Mama și-ar dori ca voi doi să ajungeți să vă înțelegeți cumva.
Trebuie să plec, scumpo.
Arăt ca o mega tocilară. Am ajuns prea devreme.
Îmi pare rău.
O să…
Te iau tot eu de la școală.
Nu poate mama? Spuneau că se întorc azi din oraș, nu?
Ei bine…
- Ea nu poate. - Bine, o să-i dau mesaj.
- Bine. - Bine, pa!
Spune-mi că mă iubești!
Te iubesc, bunicule.
Și eu te iubesc.
- Pa! - Pa!
Mamă, mă doare foarte tare capul.
Nici nu știu să-ți explic atâta durere.
- Poți să mai apeși pentru morfină. - Am tot apăsat.
Apăs și nu se întâmplă nimic.
Fir-ar! Ai dreptate. S-a golit. Trebuie să mai cerem.
- Să chemăm asistenta… - De ce mă privești așa?
Cum?
- E nasol? Arăt atât de rău? - Nu, e doar tulburat, scumpo.
E supărat fiindcă ne-am făcut griji toată noaptea.
Retroexcavatorul ăsta a dat cu spatele pe mijlocul străzii.
- Știu. - N-am știut ce să fac.
Știu, nu te preocupa de asta acum!
- Nu, Nathan? - Da.
Trebuie doar să te însănătoșești. Concentrează-te pe asta, da?
- Nu-i așa, Nathan? - Da.
Scuze de întrerupere, dar a sosit poliția să ia o probă de sânge.
Nu, în niciun caz! Nu e momentul.
- Are dureri mari. Nu! - Altă dată! Abia s-a trezit.
- Ce caută poliția aici? - Din păcate, nu pot.
Din punct de vedere legal, trebuie luată proba cât mai devreme.
Am așteptat să-și revină, dar, la un accident ca ăsta,
- …e absolut necesar… - Despre ce vorbește?
- N-a fost vina mea. - Ea nu știe.
N-a fost vina ei.
La un accident de proporția asta, care implică decese, suntem…
Nu i s-a spus.
- Decese? - Nu i s-a spus!
- Dobitocule! - Fir-ar!
- Nu știa! - Mamă, ce se întâmplă?
- Îmi pare rău. - Ce spune?
Îmi cer mii de scuze.
Nathan?
Nathan, ce se petrece?
S-au prăpădit.
Amândoi.
- Cine? - Scumpo…
Nu, mamă…
De ce, mamă?
Îmi pare tare rău, scumpo!
UN OM BUN
DUPĂ UN AN
Hei, dragii mei! Bella sunt. Bun-venit în baia mea!
Azi vom învăța cum să ne tundem singure.
La treabă!
Pentru început, apucăm stratul ăsta din față.
Uite așa!
Puneți foarfeca într-un unghi!
Bine, acum ori niciodată! Haideți!
Băga-mi-aș!
V-a ieșit la fix! Acum sunteți stiliști, ca mine!
Acum, faceți același lucru cu stratul de pe partea opusă
și tăiați-l cu tupeu!
Bine.
Băgă-mi-aș!
Pare egal?
Nu chiar. Nu.
Bravo! Arătați uimitor!
Mulțumesc!
Mamă!
Îmi place la nebunie.
Doamne! Allie, ce naiba sunt toate astea?
Trebuie să încetezi să mai cumperi așa prostii!
Să știi că unul e un set de gel acrilic
pe care sigur îl vei aprecia mai mult decât mine!
Și greutăți pentru glezne. Știi că ziceam că o să ne antrenăm.
Doamne!
Allie, ce naiba ți-ai făcut la păr?
Ce? Lunea e ziua transformărilor.
E vineri.
- Ce întuneric e! - Nu, te rog! N-o trage!
- Mamă, e prea multă lumină. - Te-ai dus la kinetoterapie azi?
- M-am trezit prea târziu. - Allie…
- Ce? N-am nevoie de kineto. Chiar n-am. - Allie, părul tău!
Nu-ți place?
Doar nu înțeleg, de ce te-ai tunde singură.
Fata aia a zis că va fi ușor, dar n-a fost.
Care fată?
O fată de pe internet. E influencer.
M-a influențat.
Ce cocină de porci e aici! Nu-s deloc mulțumită.
Mamă, îmi poți spune unde-mi sunt pastilele?
Care dintre ele?
Am zis că vom renunța ușor la ele, mai știi?
- Așa am zis noi? - Da.
Fiindcă noi avem dureri
și nouă ne mai trebuie.
- Nu vor să-ți mai dea! - Trebuie!
- Ba nu trebuie. - Îmi trebuie!
Ascultă-mă, nu mai ai dureri fizice.
Ai exersat bătăile alea ușoare de care ți-a zis psihologul?
Mai știi? Pentru anxietate și stres și așa te calmezi…
Pe ochi și pe buze.
- Mamă! - Sau cântă la pian!
- Te înveselește. - Nu mai vreau să discut.
Te rog, am o migrenă oribilă! Poți să te oprești?
Poți suna doctorii ca să mă ajuți, te rog?
Pe care? Pe Patel? A zis că gata.
Bine, atunci să-l ia dracu'!
Gata cu Patel! Ce zici de Goldberg sau Fong?
- Allie… - Te rog!
- Sună-i! Ajută-mă odată, te rog! - Ești cam… Nu!
Ghici ce? Toți au spus „nu”. Patel, Goldberg, Fong, Rosenberg.
Atunci, o să încerc la Vromen. Mă adoră.
Vromen e ortodontist.
Da, dar flirta cu mine cândva,
când își îndesa degetele adânc în gura mea
și era foarte deplasat, așa că mi-e dator.
Allie, nu-mi place cum te porți. Știi ce? E de ajuns!
Trebuie să mai ieși din sufragerie
și din pijamale și să-ți miști fundul să-ți cauți o slujbă!
M-am săturat de rahatul ăsta.
De parcă ai vreun drept să-mi ții mie prelegeri despre cum să mă tratez.
Cum adică?
Adică, mamă, ești o mare ipocrită!
Crezi că nu țin socoteala câte pastile de Xanax iei?
Sau câte pahare de vin bei?
Mă crezi un zombi care nu observă nimic,
dar observ totul, băga-mi-aș!
Te văd! Deci îmi dai pastilele, te rog?
Nu mă asculți. S-au terminat.
- Întoarce-te imediat, răzgâiato! - Nu. Doamne!
Ce dracului crezi că faci?
- Pleacă de aici! - Lasă-mă!
- Nu! Dă-mi drumul… Nu! - Ieși!
- Nu! Ce faci… - Aici sunt?
- La o parte! Termină! - Mă lovești!
Potolește-te!
- Gata! Dă-i drumul! - Mamă!
Nu.
- Deschide ușa! Deschide dracului! - Nu. Oprește-te!
- Oprește-te! Nu! - Lasă-mă să ies!
Mamă!
- Nu. Gata! - Dă-mi astea…
Oprește-te!
- Progenitură dementă! - Nu!
Rahat!
Nu! Mamă, nu! Te rog, nu!
De ce ai făcut asta, în pizda mă-sii? Eu sufăr.
- Nu-mi pasă! - Fiica ta suferă tare.
Puțin îmi pasă!
Te urăsc din tot sufletul!
Sângerezi!
Întoarce-te imediat!
- Lasă-mă în pace! - Întoarce-te!
Te apuc de…
Lasă-mă dracului în pace!
N-o să te las în pace, răzgâiato!
Allison!
- Lasă-mă în pace! - Unde te duci?
Lasă-mă în pace!
Haide, Ryan!
Așa te vreau!
Băga-mi-aș!
Haideți, fetelor!
Ești Ryan, aia care stă la palavre cu Damien?
Dispari din fața mea!
Dacă vorbești așa, să nu te miri de ce n-ai prieteni!
- De ce încerci să mă agăți? - Nu pe mine mă cheamă Ryan.
- E nume de lesbiană. Ești? - Doar când o fut pe mă-ta!
Măcar eu am o mamă.
Ce pizda mă-sii mi-ai zis?
Hei!
Nu te mai apropia de Damien, târfă nenorocită!
Arbitru, desparte-le!
Desparte-le!
Hei!
Hei! Gata! Vă scot pe amândouă. Cartonașe roșii.
- Ryan, ce-a fost asta? - Mă las de sportul ăsta.
Mă las. Urăsc jocul ăsta de căcat.
De ce? Fiindcă te-ai luat la bătaie? Haide, nu-ți stă în fire!
Ești bătăioasă. Tu nu renunți.
- Și-a bătut joc de mama. - Poftim?
A zis: „Măcar eu am o mamă.”
Dă-o în mă-sa, atunci!
Ei bine…
Ce fel de pumn i-ai tras?
Un croșeu zdravăn de dreapta,
și apoi i-ai dat acces la toată față.
Trebuie să lucrăm la asta.
FARMACIE
Bună! Am venit să-mi mai iau niște pastile pe rețetă.
Nume de familie: Johnson. Zi de naștere: 24 august.
Bine. Pentru ce medicament?
Oxi. Oxicodonă.
Spune că nu mai ai dreptul.
Văd că le iei de peste un an. Doctorul încearcă probabil să te înțarce.
Sunt sigură că știi că pot da mare dependență.
Serios? Nu auzisem asta, futu-i!
Scuze! Îmi cer scuze.
Ascultă… Am fost într-un accident cumplit de mașină
și îmi trebuie fiindcă am dureri foarte mari.
- Chiar acum? - Ce? Nu.
Îți sângerează cotul.
Rahat! Nu, e în ordine.
- Să-ți aduc un bandaj! - N-am nevoie!
Sunt bine.
Atunci, ia asta!
EXISTĂ SPERANȚĂ DESPRE DEPENDENȚA DE OPIOIDE
Vai de mine! Mersi mult de tot! Mersi!
Mă simt mult mai bine acum. Mersi!
Javră nenorocită!
Te arde, dar ghici de unde vine focul?
Focul s-a aprins în sufletul tău. Te înalță și motivează.
Acum vei urca muntele ăla
și vei atinge culmi pe care nu le-ai mai atins niciodată.
Pedalează, hai!
GRIPĂ ȘI RĂCEALĂ
- Bună! - Bună!
- Salut! - Bună!
Bună!
Doamne, ce-mi place cum te-ai tuns!
- E foarte șic. La cine ai fost? - Mersi!
- Am o fată nouă. - Vreau numărul ei!
Bine.
Ce mă bucur că m-ai contactat!
Nu-mi mai răspunseși la niciun mesaj.
Evident că am vrut să-ți acord spațiu, dar îmi făceam griji.
- Bună dimineața! - Bună!
Vă servesc cu ceva?
Da. Îmi dai o Cola cu Jack Daniel’s?
Regret, barul nu e deschis înainte de ora 11:00.
Bine, atunci, o cafea simplă.
- Latte cu lapte de ovăz. - Sigur.
Cum merge la muncă? Mai ești la Purdue?
- Da, reprezentantă Purdue. - Da.
Ai fi zis că o să iasă nasol, din cauza falimentelor și proceselor,
dar, între noi fie vorba, vânzările mi-au crescut, de fapt.
- Incredibil! - Ultimul trimestru, prima a fost uriașă.
- Se vinde singur. - Da.
Karl Marx s-a înșelat. Se pare că opiul poporului e opiul.
În fine, tu cum ești? Când te întorci la muncă?
Uite ce e, trec direct la subiect fiindcă-mi ești prietenă
și sigur mă vei înțelege.
Încă am dureri crunte.
Allie…
Da și doctorii vor să-mi elimine oxicodona din rețete,
fiindcă toți se tem de dependență.
Așa că mă întrebam dacă ai putea…
Allie, te rog, spune-mi că nu m-ai invitat la mic-dejun ca să-mi ceri pastile!
Nu.
Doar până reușesc să mă văd cu doctorii.
Fiindcă mama, afurisită cum e,
mi-a aruncat în WC ultima cutie și…
Nici gând!
- Îți bați joc de mine? - Nu.
Dacă ai o problemă, apelează la specialiști!
Te pot ajuta să găsești o clinică potrivită.
Te rog, nu-mi întinde o broșură!
Am una deja.
Atunci, ia-le de pe stradă, dacă la asta s-a ajuns!
În orice speluncă din oraș găsești un tip cu o farmacie în buzunar.
Știi ceva, Becka…
Nu prea voiam să fac asta…
dar…
sunt câteva lucruri care s-au întâmplat la petrecerea ta de burlăcițe…
pe care sunt sigură că vrei să le păstrezi secrete.
Încerci să mă șantajezi pentru oxicodonă?
Îți cer doar ajutorul.
Așa, între prietene.
Dar i-ai supt-o dansatorului ăluia.
Doar o secundă, știu, dar te-am văzut când i-o sugeai.
- Nu mi-a intrat în gură. - Ba da.
Era chiar în gura ta.
Trecută de vârf.
Trecută bine de vârf.
Ai nevoie de ajutor.
Distruge-mi viața, dacă vrei,
dar, pentru Dumnezeu, caută pe cineva să te ajute!
- Bine, pa! Du-te în pizda mă-tii! - Și tu!
Nu am… Băga-mi-aș!
N-am niciun ban. Îmi pare tare rău, nu le pot achita.
E în regulă. Ia-o!
I-am pus și puțină tequila.
E oribilă la gust.
Mulțumesc!
Dle Adams, vrem să facem tot ce putem pentru a o ajuta pe Ryan, dar…
trebuie să-și asume răspunderea pentru comportamentul ei.
Fata aia nu ascultă de nimic din ce-i spun.
Sincer să fiu, speram că m-ați chemat aici să-mi dați niște sfaturi.
Am nevoie de ajutor.
Noi suntem doar o școală publică.
Avem 2.000 de copii în grijă.
Nu avem disponibilitatea
să ne aplecăm asupra nevoilor ei așa cum merită.
Ce vreți să-mi spuneți?
Îi voi mai da o șansă, având în vedere circumstanțele,
dar dacă nu-și controlează limbajul față de profesori
și se mai ia la bătaie cu cineva, va trebui s-o exmatriculăm.
Bună! Îmi dai o tequila dublă, te rog?
Allison.
Hei, te cunosc!
Sunt Mark.
- Da, salut! - Da.
Nu te-am mai văzut din liceu.
El e Diego. Îl mai ții minte?
- Bună! - Bună!
Iei micul-dejun aici?
Doar…
- Aveam doar nevoie să ies din casă. - Da, te înțeleg.
Am auzit ce ai pățit, accidentul acela.
- Am citit în Star Ledger, scuze! - Ce s-a întâmplat?
Accidentul ăla de pe autostradă în care au murit doi oameni.
Doamne sfinte!
Tu erai fata.
Frate!
M-ar fi distrus așa ceva.
- N-a fost vina mea. - Sunt convins, totuși…
Frățică!
Îmi mai dai una, te rog?
Ai o zi nasoală?
Doar o zi.
Vreau doar să plec cât mai departe de aici.
Există o aplicație
care-ți indică locul diametral opus de unde te afli acum pe glob.
Acolo ar trebui să mergi. Îți caut acum.
Așa mă simt în fiecare zi a vieții mele.
Nu e chip să evadez din acest oraș.
Parcă ar fi înconjurat de un câmp magnetic.
Unii par că știu cum să evadeze, dar noi, restul,
ne tot lovim cu capul de sticlă.
Perth! Acela e orașul de cealaltă parte a globului.
Ar trebui să mergi la Perth.
N-am banii necesari să ajung acolo, dar mersi oricum!
Nu ești logodită cu Nathan Adams?
Am fost, da.
Mamă, ce bun era la fotbal în liceu!
- Fugea tot meciul. Mai știi, Mark? - Da.
La fiecare meci, îi auzeai în difuzor:
„Nathan Adams, purtătorul absolut al mingii.”
Făcea cât toată echipa la un loc. Ții minte, Mark?
Da, mi-l amintesc.
Nu e surd?
De o ureche, din naștere.
E cu atât mai impresionant că era așa bun, nu?
Și pe jumătate surd.
Deci acum n-ai prieten?
Frate, mai taci dracului! Ce crezi, că o să iasă cu tine?
Unde naiba o duci? Locuiești cu maică-ta. Să-mi bag!
Allison, îmi cer scuze, prietenul meu n-are pic de tact.
Nu suntem obișnuiți
să vedem fete drăguțe ca tine aici.
Deci va trebui să-i ierți lipsa de șuruburi.
Scrupule.
Ce?
„Șuruburile” sunt…
în ce e prins neonul cu Bud Light de deasupra capului meu.
„Scrupule” e ceva ce ține de comportament și morală.
Niciunele nu sunt ideale în prezent.
Pot să te rog ceva, așa…
ca între vechi prieteni?
Nu ne erai prietenă, erai populară.
- Te purtai ca o scorpie. - Bine, Diego.
E de domeniul trecutului, nu, Allison? Am depășit faza. Suntem adulți.
Trebuie să fim uniți, noi, cei rămași în spatele câmpului magnetic.
Da.
Știți de unde aș putea face rost de niște Oxi?
Măi să fie, fato! Fără preludiu, fără nimic.
Nu ne întrebi ce mai facem? Ce ne face familia?
Nu, nu ne jucăm cu pastile.
Țin minte că, în liceu, puteați…
să faceți rost de orice.
Acum doar te dai bine.
- Nu am niciun ban. - Și cum o să plătești tequila aia?
Nu m-am gândit atât de departe.
- Rolexul ăla e adevărat? - Stai așa!
Stai! Allie Johnson. Minunata Allie Johnson!
Apari așa, din senin, aici, n-ai niciun ban
și vrei să-ți facem rost de Oxi pe gratis și mai vrei să-ți și plătim băutura?
De ce naiba am face asta?
Din nostalgie?
O veche prietenie?
Te credeai mare și tare în liceu.
- Nu te-ai schimbat deloc. - Bine, gura!
Scuze!
Tipul ăsta n-are scrupule…
Dar are dreptate.
Nu mă credeam mai bună decât voi, știam că sunt.
Vă priveam de sus.
Vă credeam niște sărăntoci din Jersey
care nu vor fi în stare să lase orașul ăsta în urmă.
Scârbă nenorocită!
Dar acum iată-te aici,
bând cot la cot cu noi, în căutarea unei doze rapide.
A unui favor.
Favorul e doza.
- Ești o drogată nenorocită acum. - Ba nu.
- Ești o drogată împuțită. - Ba nu.
- Ba da, ești. - Ești.
- Serios, ești o drogată. - Nu sunt ca voi.
Allie Johnson,
tu semeni mai mult cu cine crezi că suntem noi decât cine suntem noi.
Haide, spune-o! „Sunt o drogată.” Poate o să-ți placă.
Du-te dracu'! E doar o pastilă!
E heroină îmbrăcată în rochiță.
Credeam că tu ești cel drăguț.
De ce n-o spui? Spune…
Spune: „Sunt o drogată nenorocită”
și o să-ți dau orice vrei. Orice.
Spune-o! Hai, declară odată!
- În prezent, sunt depen… - Nu asta am zis, la naiba!
Scorpie mică și vicleană, asta nu e ce am spus.
- Am spus asta? - Nu.
Nu e ce am spus eu.
Spune că ești o drogată nenorocită. Uită-te la mine!
Privește-mă în ochi și spune: „Sunt o drogată nenorocită.”
Spune-o!
Sunt o drogată nenorocită.
Bravo, fetiță!
Beth, achit astea două tequila.
Scuze că am țipat! Depănam amintiri.
Allie, ea e Beth.
E divină, e cea mai tare.
Asta nu e Oxi.
Aceeași Marie.
Mersi! Tocmai a sosit.
Doamne, câte griji mi-am făcut!
Unde ai fost?
- Îmi pare tare rău! - Scumpo!
- Îmi cer scuze. - Nu…
Am nevoie de ajutor.
Știu, nu trebuia să arunc pastilele în WC.
N-aveam dreptul. Îmi cer scuze, dar eram foarte îngrijorată.
- Mă poți ajuta, te rog? - Da, te-am ajutat deja.
Poftim! Le-am luat de la Linda.
E femeia care lucrează lângă mine la chioșcul cu jucării de la mall.
Doctorul i le-a prescris după ce a pocnit-o un hoț în față,
dar a zis că nu-i trebuie. Îi ajunge gulerul cervical.
Dar ție îți trebuie, așa că ia-le!
Ăsta e cadoul tău de la Linda.
Și vedem mai încolo cum te lași de ele. Fără grabă.
Cel mai important e că ai ajuns acasă teafără.
Scumpo, copilașul meu drag!
Hei, Ry?
Am luat mâncare chinezească!
Am luat pui dulce-acrișor, vită cu broccoli, orez la abur…
Unde ești?
Ry!
Ryan!
Ce mă-sa… Daniel, ieși!
Hei!
Bine. Calmează-te! Nu e ceea ce crezi.
Sunt sigur că e ceea cred. Câți ani?
- Daniel, lasă-l în pace! - Gura!
Te-am întrebat ceva, băiete! Câți ani ai?
- Douăzeci. - Ea are 16, iar eu sunt fost polițist.
- Se pare că nu ți-ai ales bine fata. - Îl sugrumi!
A spus că are 18 ani online.
Dacă te mai prind lângă nepoata mea,
îți voi smulge mădularul și ți-l voi îndesa pe gât.
- M-ai înțeles? - Da, domnule. Da.
Șterge-o dracului de aici!
Da, domnule. Îmi trebuie hainele.
Se află în casa mea, deci sunt hainele mele.
Fugi de-aici!
Daniel!
Ieși dracului din camera mea!
Ce pizda mă-sii?
Ia uitați-vă, toți!
Un violator de minore din Williamsburg!
Îmi trebuie cheile!
Cheile lui! Uitați-vă la el!
Fuge împiedicându-se spre mașină. Violator de minore!
Auzi, Belinda, l-am găsit pe prostănacul ăsta în pat cu Ryan.
- A spus că are 18 ani online. - Ești un futangiu.
E un futangiu. Așa îi spun acum copiii.
Pleacă din cartierul nostru, futangiule!
- Bine! - Pleacă de aici, futangiule!
- Imediat să pleci, futangiu ud și flasc! - Bine!
Nu pot să cred că ai făcut așa ceva!
Dă-mi telefonul tău!
Dă-mi telefonul ăla nenorocit imediat!
Ești consemnată în casă. M-ai auzit? Ești consemnată până…
La naiba! Nici nu-mi pot imagina când ți se termină pedeapsa.
Nu mă poți încuia în casă, Daniel.
Îți spun pentru ultima oară, la naiba, că trebuie să-mi spui „bunicule”!
Te urăsc! Te urăsc maxim!
Allison, nu pleca!
- Am greșit să vin aici. - Ba nu.
Crede-mă!
Știu cât de greu e să faci pasul ăsta.
E aproape imposibil și tu ai reușit.
Nu fugi acum din cauza mea!
Sunt sute de astfel de întâlniri, voi găsi alta.
Dar asta are cele mai bune gustări.
- Vreau să plec. - Nu.
Nu, ai ajuns până aici. Eu n-aș renunța.
Nu vreau să fiu aici.
Nimeni nu vrea la început.
Nu vreau să fiu nicăieri.
Atunci ai ajuns la locul potrivit.
Credeam că nu mai bei.
De zece ani.
Am neglijat întâlnirile, nu mai veneam regulat
și apoi, în ultimul timp, am…
Mi-am dat seama că am nevoie de sprijin.
- După cele întâmplate? - Nu, nu, e…
- Din cauza accidentului te-ai întors? - Nu, simțeam că…
Eu sunt motivul pentru care ai venit?
Da!
Da, sigur că da.
Ce dracu' vrei să-ți spun?
- Îmi cer scuze. - Nu trebuie.
Ascultă, m-am abținut zece ani…
și, în ultimul timp, am simțit mare nevoie să beau.
Asta funcționează.
Mulțumesc!
Voi găsi în altă parte. Se organizează mii de astfel de chestii.
Da, dar tu ți-ai găsit calea spre asta, cumva.
Nu-i o mare chestie?
Bine, haide!
Vino!
Bine.
Bun-venit tuturor!
Ținem regulat
întâlnirea grupului Live and Let Live de la Alcoolici Anonimi.
Mă numesc Simone, sunt alcoolică și sunt și secretara voastră.
Să deschidem întâlnirea cu Rugăciunea seninătății!
Doamne,
dă-mi seninătatea de a accepta lucrurile pe care nu le pot schimba,
curajul să schimb ceea ce pot
și înțelepciunea de a ști să le deosebesc.
Te-ai trezit curios de devreme de dimineață!
Am fost la o întâlnire a dependenților.
Ce? Serios?
Allie, ce mă bucur să aud asta!
N-am zis că o să mai merg.
Ei bine, trebuie să începi de undeva și se pare că ai făcut-o.
Deci e bine.
Nu știu dacă voi fi capabilă să mă las așa simplu.
Cred că am nevoie de ajutor dedicat, să mă internez undeva sau ceva.
Iubito, niciuna nu are asigurare,
deci cum dracu' am plăti așa ceva?
Trebuie să te angajezi.
Mamă, cine mă va angaja în halul ăsta?
- Serios, acum! - Nu…
Cum adică? Ești o femeie frumoasă de 26 de ani.
- Ești deșteaptă, ai simțul umorului… - Ba nu.
- Ba da. - Ba nu.
Așa eram înainte.
- Tot tu ești. - Ba nu! Sunt…
Sunt altceva. Sunt…
Ceva…
Mă gândeam…
Știi că tata, probabil, voia să-mi ia un cadou de nuntă
sau măcar ar fi venit la nuntă, nu?
În loc de ce avea de gând să-mi ia,
poate ar putea plăti ca să primesc ajutor de undeva.
Așa că mă întrebam dacă ai vrea să-l suni pentru mine.
N-am de gând să mai vorbesc vreodată cu bărbatul ăla.
Știi ce-a făcut?
Și-a pus bagajele în mașină și ne-a lăsat fără nimic.
Dar asta e situația, da?
Așa că, acum, trebuie să te remontezi, să te pui pe picioare!
Mersi, mamă!
Regret că nu pot depăși chestia asta atât de repede cât ai vrea tu.
- Allie… - Lasă!
Ia uite cine a venit!
Bună, tată!
Ce te aduce pe malul mai puțin fabulos al râului?
Ryan m-a rugat să-i fac o vizită.
De fapt, voia să vorbesc cu tine.
Își face griji pentru tine.
Ea pentru mine?
Fata aia e țăcănită.
Spune că ai avea nevoie de un prieten.
N-am nevoie!
Ci de o cușcă de câine de mărimea unei adolescente.
Ascultă, Nathan, înțeleg nevoia ta de a pleca după despărțire, dar…
nu mi-am imaginat că voi face asta de unul singur, fir-ar!
- Ai crescut doi copii. - Am avut-o pe mama ta.
Și tu și sora ta erați mult mai cuminți decât Ry.
Ce e? Haide! Spune ce-ai de zis, fiule!
Eram cuminți fiindcă ne speriai de moarte.
Așa că nu-s surprins că nu ai alt instrument în arsenalul tău
de când l-ai pierdut pe unicul de care dispuneai.
Frica.
Ți-am cerut iertare de sute de ori pentru felul în care m-am purtat.
Sora ta a găsit o cale de a-mi mai da o șansă.
Tu de ce nu poți?
Fiindcă Molly n-a primit greul, nu-i așa?
Îți garantez că dacă ar fi aici, cu noi, acum,
te-ar implora să renunți la porcăria asta și să mă ajuți să-i cresc copilul.
Dar nu e!
Nu, nu e.
Trebuie să prind trenul.
Am văzut-o pe Allison.
- Unde? - N-am voie să-ți spun.
La Alcoolici Anonimi?
- N-am voie să spun. - La ce-i trebuie ei?
- N-am voie… - Să spui.
Am înțeles.
Dintre toate întâlnirile, a ajuns chiar la a ta.
M-a văzut și a încercat să fugă, dar am tras-o înapoi.
De ce?
Suferă mult, Nathan.
E distrusă.
S-a pierdut.
Tu ești cel care a învinuit-o!
Eu i-am rămas alături!
Da, până te-a părăsit!
Scuze, a sunat mai urât decât îmi doream.
Trebuie să prind trenul.
Te rog, Nathan!
Am nevoie de ajutor.
Ryan m-a rugat să trec să te salut.
Și asta am făcut.
Bine.
Salut!
- Cea mai tare primă întâlnire! - Te-am auzit.
Obișnuiam să beau whisky până îmi pierdeam cunoștința.
Mă trezeam a doua zi dimineața
și aflam ce făcusem și cine fusesem.
Tata a fost un bețiv.
M-a bătut până în ziua în care a murit.
Și am jurat că nu le voi face asta copiilor mei.
Și n-am făcut-o…
cât timp eram lucid.
Dar în întunecime…
Am negat mereu totul, fiindcă nu-mi aminteam nimic.
Uneori vedeam o vânătaie:
„Vai, cred că ai căzut!”
„Sunt tatăl tău, nu ți-aș face rău.”
Pe 11 august 1999…
M-am trezit pe prispa casei de la sunetul clopotelor
și al unui camion cu înghețată.
Așa am știut că era duminică.
Când am deschis ochii, l-am văzut…
pe șeful meu…
aplecat peste mine…
înghiontindu-mă în coaste cu bastonul.
O ambulanță.
Fiul meu, Nathan…
în spatele ei…
cu capul sângerând.
Medicii îi aduseseră o înghețată pe băț.
Se pare că…
în întunecime…
îl bătusem atât de rău…
că își pierduse auzul dintr-o ureche…
pentru totdeauna.
Până în ziua de azi, de fiecare dată când îl văd, îl implor să mă ierte.
E un dans pe care-l facem noi.
O formalitate.
Fiindcă amândoi știm…
că unele lucruri chiar sunt…
imposibil de iertat.
Chiar cred…
că si Dumnezeu știe asta.
Când eram polițist, mâncam aici în fiecare zi.
Ceașca de cafea se reumple gratis.
Ți-e foame?
Nu.
E ciudat cum nu-ți mai pasă de anumite lucruri.
Înainte îmi doream să călătoresc.
Frunzăream National Geographic
și îndoiam colțurile paginilor cu locuri exotice de vizitat la pensie.
Nu mai fac asta deloc.
- Ai mai putea. - Ba nu.
N-am fost…
beată sau…
ceva de genul, apropo.
Poftim?
Când te-am văzut prima dată la întâlnire,
m-am temut imediat că ai putea să crezi
că eram beată sau drogată în ziua accidentului,
dar n-am fost, eram trează.
N-a fost vina mea.
Am memorat orice raport care s-a scris vreodată despre accident.
Bun.
Deci știi că a fost vina șoferului excavatorului, Alvarez.
Nu vreau să deschid acest subiect.
Bine, da, ai dreptate.
Nathan mi-a spus că era surd din naștere.
Nu ți-a povestit?
Poate că a vrut să te plac.
Mă îndoiesc.
Am crezut că, fiindcă o cresc pe Ryan, voi avea ocazia să fiu un tată mai bun.
La naiba!
Sunt absolut depășit de situație.
Am luat un audiobook de la bibliotecă.
- Cum să comunici cu o adolescentă? - Da?
Cum merge cu asta?
Păi, e din anii '80…
- E pe o casetă audio. - Da.
Și sfatul lor e…
„Să supraveghezi un bal al școlii!”
„Supravegherea unui bal.”
Tocmai am prins-o făcând sex cu un băiat care părea bărbat.
Un bal ar fi floare la ureche.
Pot să-ți dau un sfat
de la o fostă adolescentă?
O să facă sex oricum.
Și nimic din ce-i spui n-o să schimbe asta.
Asigură-te că ia măsuri contraceptive!
- Anticoncepționale? - Da.
Are 16 ani!
Nu, mai bine abordăm cale abstinenței.
Nu te supăra, Daniel, dar logica ta nu stă-n picioare.
Încerci să rezolvi o problemă evitând să o vezi.
Aș putea vorbi eu cu ea, dacă vrei.
Nu, mulțumesc!
- Bine. - Nu se cade.
Desigur. Nu știu de ce m-am oferit.
- Scuze! - Nu-i bai.
- Doar că nu cred că… - Simțeam doar nevoia…
instinctul să ajut cumva.
Măcar atât pot să fac.
Nu știu cum să fac asta.
Ce anume?
S-o iau de la capăt.
Tu cum ai făcut?
Cu multă muncă și efort.
- Pot să-ți spun un secret? - Sigur.
Nu știu dacă am voința necesară.
Ce înseamnă „amor fati”?
Unele chestii sunt intime.
Mă crezi o distrusă?
Ai luat vreo pastilă azi?
Nu.
Am fost polițist timp de 40 de ani. Și alcoolic timp de 50.
Așa că te voi întreba din nou,
te-ai drogat azi?
Păi, am…
am rupt o pastilă în două.
Deci cu jumătate.
Da, cred că ești o distrusă, Allison.
Nu pe jumătate.
Complet distrusă.
Crezi că o să-mi revin vreodată?
Așa încât, poate, într-o bună zi…
să devin genul de persoană…
cu care oamenii și-ar lăsa nepoata?
Habar n-am.
Nici eu.
Îmi poți da telefonul înapoi?
Nu prea mai știu ce să mă fac cu tine, Ryan.
Bunicule, toți cei de vârsta mea fac sex. Nu e mare scofală.
Știu că era altfel când erai tânăr, dar nu mai e așa.
Să te întreb ceva, atunci!
Te…
Te protejezi
și tu cumva?
Doamne! N-am de gând să discut asta cu bunicul meu.
Mie crezi că-mi convine, ce dracului?
- Știu că ești supărată. - Nu sunt.
Poate ar trebui să mai faci niște ore de terapie.
Nu, doar… Doar îmi vreau telefonul înapoi.
N-am niciun prieten la Columbia
și vreau să-i păstrez pe puținii pe care-i mai am în Long Beach Island
De ce nu-ți poți face prieteni?
A fost un an greu pentru mine.
Și nimeni nu mă înțelege, de fapt.
Unii mai încearcă, dar…
Se prefac. Nu crezi că majoritatea oamenilor sunt prefăcuți?
Aș spune duplicitari.
Ce înseamnă?
Prefăcuți.
Eu sunt de partea ta.
Știu.
Uite ce e,
îți dau telefonul înapoi,
dacă promiți că începi să iei anticoncepționale.
- Doamne, Daniel! - Bunicule!
Bunicule.
Ne-am înțeles? Îți fac programarea.
Bine.
Dar nu mai vreau să vorbesc vreodată cu tine despre sex.
Serios?
Fiindcă eu ador porcăria asta.
- Ai mai fost într-un campus? - Doar când eram mică.
Mergeam la bazin aici.
- Da? - Da.
- Înotai bine? - Da.
Aveam 12 ani, dar înotam destul de bine.
Încă mai am trofeele și panglicile.
Ce tare!
- Ce stil? - În general stilul liber.
De ce te-ai oprit?
Tata ne-a părăsit.
Era ceva ce făceam împreună.
Îmi făcea galerie atât de tare, încât îl auzeam de sub apă.
Fără el, n-am mai fost motivată.
- Unde a plecat? - În Ohio.
- Și-a întemeiat o altă familie acolo. - Frate!
Are gemene de 10 ani, da.
Dar nu știu dacă și ele înoată.
Frate, mereu mă uimesc oamenii
care își pot abandona copiii așa.
Nu știu cum mai poți dormi liniștit noaptea.
Mult timp de atunci, am crezut că am greșit cu ceva.
Că poate a plecat din vina mea, că l-am dezamăgit.
Și atunci mi-am dat seama
că, nu știu, poate unii oameni pur și simplu nu sunt buni.
Parcă a reînceput un nivel la un joc video cu nivelul de energie refăcut.
Da, chiar asta a făcut!
Și-a pus bagajele în mașină, și-a lăsat Rolexul în podul casei mele de păpuși
și a plecat cu mașina.
- Să ne așezăm o clipă! - Bine.
Voi fi consiliera ta.
Dar trebuie să începi să iei treaba asta în serios.
- Nu mai poți veni la întâlniri drogată. - Poftim?
De unde ai știut?
Fiindcă am fost în locul tău. Și am ajutat zeci de femei ca tine.
Și unele au învins treaba asta, altele au murit.
Dar, știi ce zic…
dacă vrei sprijinul meu, trebuie să te dedici.
Fiindcă am un copil mic și n-am timp de vrăjeli.
Nu. Chiar vreau să-mi înving dependența.
Atunci vreau să vii la 90 de întâlniri în 90 de zile.
- Mamă! - Da.
Și te voi iniția și în pasul întâi.
Bine.
Încă ceva, gata cu ascunsul! Trebuie să-ți pui sufletul pe tavă în grup.
Bine.
Bună, sunt Allison și-s dependentă de…
pastile.
Bună, Allison!
Scuze! Pot reîncepe?
N-am mai făcut asta. Am emoții.
Vei reuși.
Bună! Sunt Allison și sunt…
o drogată.
Bună, Allison!
Am…
Am fost la volanul unei mașini în care am suferit un accident grav.
Doi oameni au murit.
Femeia era…
Femeia era pe cale să-mi devină cumnată.
Ne duceam să probăm rochiile de mireasă.
Apoi, n-am mai mers.
N-a fost vina mea.
Nu eram băută sau drogată sau ceva de genul.
Dar…
Faptul că am supraviețuit e…
cel mai dureros lucru prin care am trecut.
Și eu am fost rănită.
Am avut o gaură în cap.
Și…
asta m-a ajutat, fiindcă măcar puteam spune de unde venea durerea.
Dar s-a vindecat…
și eu tot aveam dureri.
Și poate de aia nu mi-am dat seama cât de grav era,
fiindcă încă mă durea foarte tare.
Mi-au fost prescrise pentru durerea fizică și și-au făcut efectul. Chiar m-au ajutat.
Dar mă și amorțeau. O amorțeală feerică.
Fără ele vreau să mor…
în fiecare zi.
N-am mai rostit-o până acum.
N-am înfruntat realitatea fără ele.
Și nu știu dacă voi face față, dar am venit să încerc.
Bine. Asta e tot.
Gata!
Și acum?
Tu ai făcut totul?
L-am asamblat și l-am proiectat.
Da.
Vezi tu, casele vin cu un kit.
Doar le asamblezi și pictezi.
Clădirea școlii am construit-o de la zero.
Se giugiulesc doi copii în spate, acolo.
Eu sunt.
Ce chipeș erai!
Și minuscul.
Da, primul meu sărut în spatele școlii.
Olivia Williams.
Era toamnă, avea vârful nasului rece.
Îi curgea puțin.
S-a ridicat pe vârfuri și avea gust de gumă de mestecat.
- Cu ea te-ai căsătorit? - Nu!
Nu, mi-a dat papucii a doua zi pentru Charlie Cook.
El fuma Camel.
Și conducea un Buick Riviera Roadmaster.
Deci totul e inspirat din viața ta?
Cam așa.
Ar trebui să fie cartierul South Orange.
Aici am crescut.
Am fost polițist în Newark.
Locuiesc aici de când mă știu.
Soldatul cine e?
Tot eu.
În ziua în care m-am întors din Vietnam.
Cealaltă figurină e tatăl meu.
Venise să mă ia din gară cu mașina.
E incredibil totul!
- Cât ți-a luat să-l faci? - Ani buni.
Am început cu opt figurine
și un tren cu două vagoane.
Mai lucrez la ele când pot.
Acum am mai mult timp, fiindcă m-am pensionat.
Mi-a murit soția.
Ryan stătea și ea cu mine aici.
Îi plăceau fluierul și microfonul.
- Are microfon? - Chiar acolo.
Cum altfel să-mi anunț pasagerii că vine trenul?
Asta fost doar o mică serenadă din ceruri, pentru voi toți.
Cred că de asta îmi place atât de mult.
De ce? Fiindcă te joci de-a Dumnezeu?
O mare parte din viața mea mi-a scăpat de sub control.
Aici, jos,
pot decide eu dacă Olivia mă va alege pe mine.
Pot decide dacă tata va veni să mă ia din gară când ajung acasă.
- A venit? - Nu.
Leșinase de beat în curtea din spate a casei.
Zăcuse atât de mult cu fața la pământ,
că i se așternuse un strat de 3 cm de zăpadă pe spate.
A doua zi, la micul-dejun, mi-a oferit o bere.
Așa că…
Am băut o bere cu el la micul-dejun…
și nu m-am mai oprit.
Când ai vorbit ultima oară cu Nathan?
Daniel, aici e Dumnezeu.
Allison vrea să te roage să schimbi subiectul acum.
Sunt convins.
Bine, să ieșim de aici!
Ryan? E abia ora 13:00. De ce ești acasă?
Ne-au dat liber. A fost simulare de atac armat.
Ți-am spus de dimineață.
Ea e o prietenă de-a mea din cadrul programului.
Bună!
- Ar trebui să pleci. - Da, o să plec.
Stai, parcă te știu de undeva!
N-ai de unde.
- Mă știi? - De unde te știu?
Numele meu…Eu sunt Allison.
Da, te-am mai văzut undeva.
Parcă spuneai că simularea se termină la 14:00.
Da, la ora aia atacatorul fals ar trebui să riposteze.
S-a împușcat din greșeală și am scăpat mai repede.
- De ce te cunosc? - Nu știu ce-ar trebui să spun.
- Ai fost logodnica lui Nathan. - Nu.
- Erai în mașină. - Nu.
- Eram, da. - Nu tu conduceai?
Nu ea conducea?
Suntem colegi în program.
- Spuneai că a fost vina ei. - Ce?
Cum ai putut s-o aduci în casa noastră?
- Ieși dracului! - Bine.
- Scuze… - E în ordine.
Îmi cer mii de scuze. Te credeam la școală.
- Mi-ai distrus viața! - Știu. Regret nespus.
N-ai ce căuta aici! E casa noastră!
Mama a crescut în ea!
Dorm în dormitorul ei, învelită în cearșafurile ei.
Bine, uite că pleacă!
În caz că e ultima oară când am să-ți vorbesc, vreau să știi…
Și eu îmi doresc să fi fost eu în locul lor.
Înțelegi? Asta aș vrea.
O să plec.
N-am avut ocazia să-mi iau rămas-bun.
Știu.
Se duceau la o piesă de teatru.
Știu.
Voia să vadă un musical,
fiindcă adora costumele extravagante.
Nu știam asta.
Spunea că îl făceai pe Nate foarte fericit.
Că erai cel mai bun lucru care i s-a întâmplat.
Și el mă făcea fericită.
Bine, o să plec acum.
Allison!
Da.
Vrei să rămâi cu noi la cină?
Poftim?
Deci și tu ești alcoolică?
Ryan!
Nu.
Alcoolul nu e chiar problema mea.
Atunci? Metamfetamina?
Ryan!
Nu, nici asta.
Analgezice pe rețetă.
Oxi.
- De unde știi tu de Oxi? - Colegii mei o trag pe nas.
E heroină!
Ba nu. Pot face rost de ea mai ușor decât de o bere.
Se vinde la Rite Aid.
- De ce mi-ai părăsit unchiul? - Ryan!
- Spunea că te-ai dat dispărută. - Nu e treaba ta.
Nu pot să înțeleg cum,
dacă el ar fi rămas cu tine, chiar și după tot ce s-a întâmplat,
tu i-ai dat papucii?
Eram supărată.
Și am dat bir cu fugiții.
- Ca tine, la fotbal. - Mai taci!
Nu-mi vorbești mie așa!
Niciodată!
De ce te-ai lăsat?
- S-a bătut… - Fiindcă îmi urăsc echipa.
Părinții tăi îmi spuneau cât de talentată ești.
Da?
Tatăl tău chiar era convins
că vei obține o bursă sportivă.
Vreau să merg la Stanford.
De ce râzi?
Ai lăsat echipa baltă, vorbești urât la școală
și nu-ți faci temele. Așa crezi că intri la Stanfod?
N-am zis că renunț de tot. Am zis că vreau să iau o pauză.
Avem o medie peste 9 dincolo.
Aș putea s-o cresc la loc instant, dacă mi-ar păsa.
- De ce nu-ți pasă? - De ce crezi?
- La naiba! - Bine.
- Nu mai bine încheiem aici? - Da, plec acasă.
Hei…
în caz că, nu știu…
simți nevoia să discuți…
ăsta e numărul meu.
Tu decizi, dar sunt aici pentru tine.
Bine.
- Îmi cer scuze pentru ea. - E în regulă.
Vezi cu ce mă confrunt?
Serios, e în regulă.
Ascultă…
e un copil foarte fragil,
așa că aș aprecia dacă n-ai lua legătura cu ea.
Bine.
Da, am vrut…
Voiam doar să știe că îi stau la dispoziție,
dacă vrea să vorbească sau ceva.
Iar eu te-aș ruga…
s-o lași în pace.
Pe cuvânt de cercetaș.
Nu, ăla e salutul lui Spock: „Viață lungă și prosperă!”
Noi, cercetașii, facem așa.
Îl prefer pe Spock.
Viață lungă și prosperă, Daniel!
- Noapte bună! - Mulțumesc!
MESAJ NOU DE LA RYAN
HEI, SUNT RYAN. CAFEA?
DANIEL M-A RUGAT SĂ TE LAS ÎN PACE.
VREAU SĂ ȘTIU MAI MULTE DESPRE ZIUA ACEEA.
REIA FOTBALUL! SPUNE-I LUI DANIEL CĂ TE-AM CONVINS!
VOI VENI LA UN MECI DE-AL TĂU SĂ TE VĂD JUCÂND.
…BINE.
STAI AȘA… SERIOS??!!
DA. N-O SĂ LAS JAVRELE ALEA SĂ MĂ ȚINĂ DEPARTE DE STANFORD. PE SÂMBĂTĂ!
Fugi, scumpo! Haide!
- Haide! - Hai!
Da!
Bravo, fată!
Bravo!
ALLIE, SUNT DANIEL. POATE AR AJUTA DACĂ STAI DE VORBĂ CU RYAN.
CAFEA DUPĂ ȘCOALĂ?
De ce mergi peste tot cu bicicleta?
N-am mai intrat într-o mașină de când cu accidentul.
Te simți vinovată?
Nu.
Fiindcă mi-e frică.
Daniel spune că erai pe telefon.
Foloseam aplicația Maps.
- Toți fac asta. - Dar el are toate rapoartele.
Le știe pe de rost.
- Le citește noaptea. E ciudat. - Ei bine, eu am fost acolo.
Și cel care a scris rapoartele alea n-a fost, așa că…
Spune-mi de ce te-ai despărțit de Nate!
Mama ar fi vrut să rămâneți împreună.
Ryan, nici nu știu cum să-ți răspund.
Mama era…
Îi purta de grijă, înțelegi?
Și…
mă gândeam că poate ar trebui să-mi asum eu rolul ăsta.
Fiindcă ea nu mai poate.
Cred că ar fi foarte mândră de tine.
- Îți pot spune ce mai face… - Nu, e în regulă. Mersi!
M-am străduit să nu mă interesez…
S-a mutat în Tribeca.
Da, are un câine.
Un câine?
Un Bulldog francez pe nume Jasper.
Nu mi se părea genul, dar fie!
E al iubitei lui.
Da.
N-am nevoie să aud asta.
Te simți bine?
De când se întâlnesc?
Nu știu, de vreo patru luni.
Da. E consilier juridic.
Nici nu știu ce înseamnă asta. E de bine?
Da.
- Te tot miri. - Da, sunt copleșită de informație.
Chiar mă bucur pentru el, sincer.
Merită să fie fericit.
Nu…
- Nu trebuia să-ți spun. - E în regulă.
- Dar te-ai supărat. - Am trecut prin multe împreună.
Îi doresc doar lucruri frumoase.
- Îmi pare rău că te-am supărat. - Nu-i nimic.
- Mă duc la baie. - Am vrut o întâlnire prietenoasă.
Da, revin într-o secundă.
S-a întâmplat ceva?
Am… Am uitat că am un interviu pentru o slujbă, așa că o să plec.
Ți-e rău?
Da.
- Sevraj? - Încerc.
Bine. Nu renunța!
- Bine? - Bine.
Nu te da bătută!
- Bine. - Nu sta acasă în seara asta! Fă ceva!
- Bine. - Ne-am înțeles? Bine.
Vrei o îmbrățișare?
O să izbucnesc în plâns, deci nu.
- Mă descurc. - N-ar trebui, nu de față cu Ryan.
Bine.
Te îmbrățișez cu privirea.
Mulțumesc!
- Ai grijă! - Bine.
Trebuie să plec, așa că ne vedem altă dată!
Pa!
Să fiu al naibii!
Hei!
Să mergem!
Nemernicul mi-a luat șase dolari pentru o cafea. Haide!
Bine.
Băga-mi-aș!
EȘTI INVINCIBIL
Uită-te la mine!
Allie!
Allie?
Ți-ai căutat joburi azi?
Te rog, lasă-mă în pace!
Mă uitam pe Etsy.
Și mă gândeam că ar fi simpatic să ne găsim ceva de meșterit împreună.
Și poate câștigăm niște bani din asta. Ce zici?
RYAN ÎMI PARE TARE RĂU…
SĂ NU-ȚI PARĂ! SUNT BINE!
Ar fi drăguț să fie ceva distractiv de vândut, de pildă…
FACEM CEVA ÎMPREUNĂ?
…bavete pentru bebeluși cu buzunar de plastic sau un dressing
sau, știi tu, ceva…
Și știi ce? Am putea merge la Imperiul leilor!
Imaginează-ți, Allie!
Știu că acum îți zici: „Mai taci, mamă! Iar te-ai îmbătat.” Dar fii atentă…
NU POT. COMPUN UN CÂNTEC.
UN TIP SUPER SEXY PE CARE-L CUNOSC MERGE ÎN ORAȘ LA UN CONCERT. VINO, TE ROG!
N-AM NICIO PRIETENĂ! LOL!
Ce idee tare mi-a venit! Putem face, papier mâché!
NU CRED CĂ DANIEL AR FI DE ACORD SĂ MERGEM ÎN ORAȘ
Am face un mic număr de dans, un cântecel…
BINE. EU O SĂ IAU TRENUL DE 20:10 DIN GARA SOUTH ORANGE
VA FI VINA TA DACĂ SUNT RĂPITĂ!
„Salut, leilor!”
„Leilor!” Stai, nu merge așa.
Le-am spune: „Eu sunt Diane. Ea e partenera mea de afaceri, Allison.
Și asta e afacerea de… ce-o fi!” Înțelegi?
Secătură lipsită de voință!
N-ai rezistat nici două zile.
Te urăsc din suflet!
Te urăsc din tot sufletul!
Allie, mai știi când erai clasa a patra
și ai făcut mitocondria aia uriașă?
Așa ceva sigur s-ar vinde bine.
Le-am spune: „Salut, leilor!
V-am adus ceva special! Papier mâché!"
Știi tu, cum sunt…
Știam eu că o să-ți placă ideea asta! Eram sigură!
Da!
Ești pe peronul greșit.
Ce? Ba nu sunt.
TRENURI SPRE NEW YORK
- Bine că ai venit, atunci! - Doamne!
Treci încoace!
Petrecere!
MAMA: UNDE EȘTI?
- Bună, Diane! - Bună!
Nu știu cât ți-a povestit Allison.
Frecventăm același program.
Da, mi-a spus. Mi-a povestit, da.
Nepoata mea, Ryan, a devenit interesată de Allison
și acum, n-o mai pot găsi.
M-am gândit să trec să văd dacă nu cumva e pe aici.
Am încercat să le dau mesaje, dar se înverzesc toate.
- Știi ce înseamnă asta? - Habar n-am.
Urăsc când se întâmplă asta, când…
Sunt toate verzi și nu știi dacă s-a trimis. Ce ciudat!
- Da. - Mă scoate din minți.
Să-mi spui dacă afli ce înseamnă!
Tehnologia mă depășește.
Dar și eu încerc s-o găsesc pe Allison.
Chiar crezi că ar putea fi împreună?
Lipsesc amândouă în același timp. E cam suspect.
Se pare că grijile nu încetează, indiferent cât de mari au crescut.
- Da. - Dar își fac ele apariția.
Nu mereu.
Da.
Mă anunți și pe mine dacă le găsești?
- Da. - Minunat!
Mulțumesc!
Ce anume?
Îți mulțumeam că ai fost atât de drăguț cu Allison.
Mi-a spus că ai fost mereu bun cu ea și, știi cum e,
voiam doar să-ți mulțumesc, fiindcă, știi cum e,
unii oamenii n-ar putea să fie așa, așa că…
Păi, cred că toți încercăm să ne trăim viața mai departe.
Da.
Eu și Allie nu ne-am descurcat prea bine.
- Știi ce se spune… - Ce?
„Comparația îți fură bucuria.”
Nu știam că se spune asta.
Ei bine…
cineva a spus-o.
Da.
Îmi văd de drum.
Da, desigur.
- Noapte bună! - Noapte bună!
Doamne, uite-l!
Uite-l! Nu-i așa că e sexy?
E tatuat pe față?
- Da! - Doamne!
Ador cântecul ăsta!
Quinn mi l-a trimis într-un playlist. Știe foarte multe despre muzică.
Mulțumesc!
Că ai insistat să vin.
Da.
Uite și chitaristul, Thomas!
Se holbează la tine!
Potolește-te! Nu. Sunt bine așa.
- Știu. Poți mai bine. - Ce? Nu.
Dar e sexy și el.
Bine, trebuie să mai aduc pe cineva aici, dar mă întorc imediat.
- Vin cu tine? - Nu.
- Ești sigură? - Mă întorc imediat. Da.
Surpriză!
Nathan?
- Bună! - Bună!
Ryan?
- Ce e? - Bună!
Scuză-mă, Allie! Ea e iubita mea, Joelle.
Bună! Scuză-mă!
Încântată!
Am auzit multe despre tine.
Bine.
Cred că suntem victimele intențiilor bune ale unei adolescente.
- Poftim? - Am zis…
Am zis că Ryan a avut intenții bune, cred.
O să plec.
- Ești bine? - Da. O să plec.
Allie!
Ryan, de ce dracului ai făcut asta?
Fără supărare, dar tu nu trebuia să vii.
Știu că e o slujbă bună să fii consilier juridic, dar locul lui e lângă Allie.
- Îmi pare rău. - Ryan?
Ce mama mă-sii ai făcut?
Repar treaba. Pentru mama.
Du-te s-o găsești și apoi te voi duce acasă!
Îmi cer mii de scuze.
Serios… E…
- E în regulă. - Da?
- Da. - Ești bine?
- Da. Trebuie să beau ceva, dar sunt bine. - Da.
Fir-ar!
Ați fost minunați! Mulțumesc mult!
Allie!
De ce dracului ai făcut așa ceva?
Credeam că te va face fericită.
Credeai că mă va face fericită?
- Da! - Ești dusă cu capul?
Bună! Pot să… Îmi cer scuze.
Îmi poți da un pahar de tequila, te rog?
Nu pot să respir!
- Ryan, nu mai pot respira! - Calmează-te, bine? Iartă-mă!
Ai făcut-o intenționat!
Ai vrut să-mi faci rău, nu? Asta ai vrut? Da, ai vrut.
- Recunoaște! Ai vrut! - Ba nu.
- Ai făcut-o intenționat! - Ba nu.
I-ai rupt, frate! I-ai spart! A fost incredibil, omule!
Bună! Sunt prietena lui Quinn, Ryan.
Ați cântat bine de tot!
Veți ajunge super celebri!
Știu. Îmi savurez anonimitatea cât mai pot.
O să mergem la o petrecere în Williamsburg.
Vreți să veniți?
Să-mi bag, da! Nu contează. Să mergem! Trebuie să ies de aici.
Știi cât e ceasul?
Da.
Bună, Danny! Totul bine?
N-o mai găsesc pe Ryan. Am încercat tot ce am știut.
Nu pot să nu mă întreb dacă…
ai văzut-o pe Allison.
N-am văzut-o. Îi pot da mesaj, dacă vrei.
Le-am tot dat amândurora, dar niciuna nu răspunde.
- Ce e? - Daniel nu-și găsește nepoata.
Dacă îi plătește abonamentul, să intre pe aplicația Find My Phone.
Daniel, știi ce e Find My Phone?
Nu, ce dracu' e aia?
E uimitor!
MAMA UNDE EȘTI?
SIMONE: DANIEL O CAUTĂ PE RYAN. ȘTII UNDE E?
DANIEL EȘTI CU RYAN?
Băga-mi-aș!
MAMA: SUNĂ-MĂ SAU DĂ MESAJ! SIMONE: NU-MI RĂSPUNZI?
Allie, el e Jarvis. Are marfa pe care o voiai.
- Salut! - N-am pastile. Doar de tras pe nas.
Da, e bine. Orice ai.
Mă împrumuți?
- Ți-i dau înapoi. Promit. - Bine.
Mersi!
Îmi caută. Așa se pare.
Da, mi-a găsit.
Ce spune?
TELEFONUL LUI RYAN ACUM MAI PUȚIN DE UN MINUT
Toată camera se învârte.
Îmi sună telefonul.
Nu-l băga în seamă!
Ne putem opri puțin?
Unde mi-e telefonul?
Cred că o să vomit.
ALERTĂ DE LA FIND MY PHONE
Ce mama mă-sii!
A plecat în oraș!
E în Williamsburg.
Așteaptă-mă! Te iau cu mașina. Nu vreau să faci ceva ce ai putea regreta.
O să-l omor pe nenorocitul ăla.
Da, exact de asta mă temeam. Ajung imediat.
Bine, ușurel!
- Ești varză. - Ba nu.
Ryan?
Ryan, ești acolo?
E bine. Pleacă dracului!
Ryan?
Poți să-mi deschizi ușa, te rog?
Ryan!
Pleacă!
Allison, unde e Ryan?
Ce cauți aici?
Unde e Ryan, fir-ar să fie?
E înăuntru. Am încercat, dar nu răspunde.
Ryan!
Ryan?
E bunicul. Deschide ușa!
Deschide ușa, scumpo!
Pleacă odată!
- Ce pizda mă-sii? - Ryan!
Iarăși tu. Ridică-te dracului!
- Danny, nu! - Doamne!
- Nu face asta! - N-am făcut nimic.
Spune-mi de ce nu te-aș ucide, dobitocule?
Ne prosteam puțin, atât.
I-ai făcut rău copilului meu…
Acum te voi răni și eu.
- Nu. - Danny!
Tată! Nu!
Ce dracu' cauți aici? Sunt treburi de familie.
Nu face asta!
Întoarce-te la noua ta viață, Nate!
Lasă arma jos, te rog!
Te rog!
- Nu merită. - Nu mai am nimic de pierdut.
Mă mai ai pe mine!
Pe Ryan!
Avem nevoie de tine!
Dacă faci asta, s-a terminat!
Nu mai avem timp.
Danny, lasă arma jos!
Te rog!
Doamne iart…
Aia e nepoata mea.
Are 16 ani.
Doamne! Trebuie să plecăm de aici.
- Ryan, trebuie să te ridici! - Nasul meu!
- Treci încoace! - Nasul meu!
Ce dracului ai?
Încercam s-o protejez!
- S-o protejezi? - Da.
Ți-am spus să stai departe de ea!
Cine mă-ta te crezi să protejezi tu pe cineva?
- Ești varză. - Tată!
Încercam să ajut.
Încercam să…
- Încercam să îndrept lucrurile. - Să-ți spun ceva!
Niciodată în viața asta
n-ai să poți îndrepta ce mi-ai făcut.
Mă auzi?
Îmi vreau viața înapoi.
Îmi vreau copila înapoi.
Iubita mea fată…
Molly a mea.
Mi-ai smuls copilul de lângă mine!
Tată! Ajunge!
Nu, e în regulă.
Spune tot!
Cât am vrut să te urăsc!
Dar m-am abținut.
Și când ai intrat la întâlnirea aia,
mi-am zis: „Dumnezeu mă testează.
E dovada că există o forță superioară,
care mă pune la încercare în biserica asta.”
Să vadă dacă mă poate înfrânge.
Îi arăt eu!
Sunt de neînvins.
Îi voi oferi sprijin
acestei biete
drogate mici și neînsemnate.
Nu te-am rugat decât să stai departe de copila asta.
Uită-te la ea acum!
N-are mamă.
N-are tată.
Și câți ani mai am eu de trăit?
Ce risipă nenorocită ești!
- Tată! - Ți-ai aruncat sufletul la gunoi.
Și toate șansele.
Danny, ajunge! Ți-ai vărsat oful.
Nu așa trebuia să fie.
Sunt un om bun.
N-am spus că Dumnezeu trebuie să facă dreptate.
Doar că n-am crezut…
că poate fi atât de crud.
Taxi!
- Stai așa! Danny, te duc eu acasă. - Nu.
Îl însoțesc eu. Hei, Ryan!
Haide, trezește-te! Te vom duce acasă.
Ai băut alcool!
Ți-ai activat aplicația cu hărți la 17:36:22.
Impactul a avut loc la 17:36:24.
Urmele de derapaj arată că puteai vira cu nouă metri înainte.
N-ai avut timp să te oprești
fiindcă te uitai în telefonul ăla afurisit!
Nu mai da vina pe Alvarez!
Au murit din cauza ta.
E în ordine. E bine. Vino încoace!
E în ordine. Bine.
Nu, nu merge acolo.
Aia nu merge…
Nu merge… Aia nu merge…
Bună dimineața!
Am făcut o casă.
Te doare capul?
Da.
Pot să vând ăsta aici?
Îți dau 12.500.
Da, bine. Mulțumesc!
E foarte frumos.
Mulțumesc!
Bunicule, n-o să-ți vină să crezi!
Una dintre colegele de echipă m-a invitat la o petrecere.
Pe tine?
Da, pe mine.
Bună!
Mersi mult că ai venit!
Sigur.
Arăți grozav.
Era să mă și machiez, dar mi-a venit să râd de mine.
Îți plac agrafele?
Da.
Le-am furat de la o farmacie.
Nu de curând. Acum ceva timp.
Nici nu știu de unde să încep.
E în regulă.
O să încep eu.
Nate, n-am avut…
nici cea mai vagă idee…
cum să-mi gestionez suferința.
Nici n-am știut dacă mi-era permis să sufăr.
Ne zbăteam cu toții.
Da, dar te-am abandonat
și a fost egoist din partea mea.
Am fugit cât am putut de repede de tine.
Eu tot te voiam de soție.
Știu.
Dar, adevărul e, Nate că eu…
eram atât de sigură…
că o să…
încerc să…
Știu.
Și știi că am încercat.
Am încercat, dar n-am putut.
Fiindcă n-am vrut să-ți mai fac rău.
N-a fost vina ta.
Ba da.
Tatăl tău avea dreptate.
Dacă nu m-aș fi uitat în telefon, m-aș fi putut opri la timp.
Meritai să mă auzi cerându-mi cer scuze și n-am făcut-o.
Îmi pare tare rău.
Am petrecut mai mult timp cu el.
Da.
E un proces.
Mă bucur.
El m-a ținut în viață, să știi!
Știu ce ai pățit la ureche.
Hei…
Trebuie să înțelegi un lucru.
Te-am iubit foarte mult.
Și, la pachet cu tot restul,
o să sufăr mereu pentru viața pe care am fi putut s-o avem.
Și eu.
Făceam echipă bună.
Ar fi frumos
să ne găsim un mod de a fi unul în viața altuia cândva.
Poate nu e realist, dar…
Poate.
Da.
Poate.
Cred că-i putem mulțumi lui Elaine. Mersi mult!
Mi-a făcut plăcere să te cunosc și am apreciat discuțiile noastre.
Și vă spun tuturor că poveștile noastre deplasate de ieri
mi-au rămas în cap.
King râde. Ce povești scârboase!
Mamă, îți sunt foarte recunoscătoare.
Mersi pentru tot ce ai făcut pentru mine! Și te iubesc.
Mâncarea a fost oribilă. Mersi!
Mulțumesc!
Mi-am lansat prima melodie pe CD și o găsiți la garderobă,
fiindcă sunt și garderobiera.
Așa că vă rog să-mi cumpărați CD-ul sau nu vă mai dau hainele înapoi!
Bună!
Știu că mă suni pentru abstinență de un an,
dar trebuie să-ți povestesc ce am făcut adineaori.
Nu, pot vorbi.
Bine.
Dwayne, poți duce astea în bucătărie, te rog?
Mersi mult!
Ți-l dă înapoi. Nu, Ryan?
- Ce drăguț! - Mersi!
Cum vă merge? Să știți că am brioșe!
- Vrei ajutor? - Nu. Mă descurc. Mersi!
- Ne-am despărțit acum câteva luni. - Da…
Mamă!
- Da? - Poți împărți din astea pe acolo?
Cred că le-ar plăcea.
- Sigur. - Mulțumesc!
- Ce bine miros! - Sunt bune, da.
Dragă Allison,
aici, jos, la scară de 1:87,
îndrăgostiții se sărută mereu,
vecinii sunt mereu amabili
și trenurile te duc mereu în locurile îndepărtate
în care ai jurat mereu că vei ajunge.
În viață, desigur…
nimic nu e atât de ordonat și bine pus la punct.
Le-am lăsat tot ce dețin lui Nathan și lui Ryan.
Nathan a fost de acord să se mute înapoi
și să-i fie tutore lui Ryan până pleacă la facultate.
Va avea nevoie de ajutor.
Te rog, ajută-l, Allie!
Molly spunea mereu că Nathan era cea mai bună versiune a sa
când era cu tine.
Cine știe,
poate reușești s-o faci să intre la Stanford.
Când ne-am întâlnit prima dată la masă,
m-ai întrebat ce înseamnă tatuajul meu.
„Amor fati” e în latină.
Înseamnă să-ți iubești destinul.
Niciunul dintre noi nu și-a ales soarta asta,
dar poate găsim o cale s-o iubim.
Destinul mi-a oferit un ultim an cu fiul meu.
Mă privește cu alți ochi mai nou.
Din când în când, îl surprind zâmbindu-mi,
poate chiar cu dragoste în ochi.
Amor fati, Allison.
Până ne vom revedea.
Daniel.
- Allie? - Da?
Ce faci?
- Haide sus! - Da, bine.
Subtitrarea: Adina Chirica