WWW.MY-SUBS.COM
Un om faimos a spus odată
că noi ne creăm proprii demoni.
Cine a spus asta şi ce înseamnă... nu contează.
Am spus-o pentru că a spus-o el.
Aşa că, acum el a fost faimos şi asta s-a spus de către doi tipi.
Eu nu... O să încep din nou.
Să începem de la început.
1999
Berna, Elveţia
Ajunul Anului Nou
Mai este jumătate de oră până când cade bila.
Tony Stark, un discurs grozav, omule!
Am ţinut un discurs? Cum a fost?
- Edificator. - Neinteligibil.
Serios? Ăsta este genul meu preferat, amestecul câştigător.
Hei, unde mergem?
La noi în oraş, probabil acasă la tine. Vreau să-ţi văd cercetările.
Bine, poţi să îmi vezi cercetările, dar... nu o să-ţi arăt "oraşul".
Domnule Stark, sunt Ho Yinsen.
Hei, în sfârşit întâlnesc un tip numit "Speranţă".
Aş vrea să vi-l prezint pe oaspetele nostru, doctorul Wu.
- Acest tip. - Domnul Stark.
Hei.
Eşti cardiolog? Ea o să aibă nevoie de un cardiolog.
- Pa. - Poate altă dată?
Totul a început în Berna, Elveţia 1999,
vechile vremuri.
Domnule Stark!
Nu m-am gândit niciodată că s-ar putea întoarce să-mi facă rău.
De ce ar fi făcut-o?
Hei, Tony! Sunt Aldrich Killian, un mare fan al muncii tale.
- Al muncii mele? - Cine este? La mine se referă.
Ei bine, desigur, dar, domnişoară Hansen,
organizaţia mea ţi-a urmărit cercetările din anul doi la M. I. T.
A reuşit. A reuşit să se strecoare.
- La ce etaj mergi, amice? - Ei bine, asta e o întrebare nepotrivită.
La parter, de fapt. Am doar o propunere de făcut.
Este o organizaţie finanţată din fonduri private numită "Advanced Idea Mechanics"
O să le ia pe amândouă.
Una ca să o arunce şi cealaltă ca să nu sune.
"Advanced Idea Mechanics" sau pe scurt AIM, înţelegeţi?
Înţeleg asta, pentru că scrie pe tricoul tău.
Doamnelor, urmaţi-l pe tipul cu părul lung.
Mai întâi doamnele.
Mulţumesc, o să te sun.
Sunt încântat la ideea de a lucra cu tine.
- Da? - Da.
O să scap de clovnii ăştia şi ne întâlnim pe acoperiş peste cinci minute.
- O să mă duc puţin să mă afum... - Bine.
Dacă înţelegi ce vreau să spun...
Ne vedem acolo sus!
Cu siguranţă.
Haide... credeam că asta este doar o teorie.
Ei bine, era.
Dacă am dreptate, putem accesa zona creierului
care se ocupă de reparaţii şi să o "recodăm" chimic.
Asta este incredibil.
Practic accesezi sistemul genetic al unei fiinţe vii.
Exact. Da.
- Poţi să nu-mi mai atingi planta? - Ce?
Nu este... nu îi place. Preferă...
Ea nu este ca celelalte. Haide, să mergem în dormitor.
- Happy, lasă-i ficusul în pace. - Pentru că... Nu, serios, nu o atinge.
- Ai început cu plante? - Pentru început, da.
Îi spun "Extremis".
- Ei bine, asta are... - Aplicaţii umane, exact!
- Exact. Vitalizarea creşterii dinţilor... - Este revoluţionar.
Prevenirea bolilor,
chiar regenerarea membrelor pierdute.
Eşti cea mai talentată femeie pe care am cunoscut-o...
În Elveţia.
- Aşa este mai bine. Eşti un drăguţ. - Săptămâna asta.
Aproape ai crezut, nu-i aşa?
- Despre asta vorbeam, eroarea. - Hei, ai verificat algoritmul telomeric?
Stai jos! Stai jos.
Suntem în regulă.
Eşti... chiar deasupra mea...
Ce a fost asta?
- Ce a fost asta? - Este o eroare la proiectul meu...
Tocmai vorbea despre asta.
- Erorile se mai întâmplă. - Nu este virusul Y2K...
- Hei... - Da?
- La mulţi ani! - La mulţi ani!
- În regulă...
Ne vedem dimineaţă, bine? Noapte bună.
- Eşti în regulă? - Da.
- O să fiu chiar afară. - Bine.
Aşadar, de ce vă spun asta?
Pentru că tocmai creasem demoni.
Şi nici măcar nu ştiam asta.
Ştii cine sunt
Da, alea au fost vremurile bune.
Apoi am trecut mai departe.
După o scurtă petrecere într-o peşteră afgană, am spus la revedere petrecerilor.
În prezent
Am uitat acea noapte în Elveţia.
În prezent sunt un om schimbat.
46.
Acum sunt diferit.
Sunt... Ei bine, ştiţi cine sunt.
Domnule, vă rog, pot să vă solicit câteva ore doar ca să calibrez...
Nu!
Implantarea secvenţei transmiţătoarelor este completă.
Cum doriţi, domnule. De asemenea, am pregătit
o informare cu privire la siguranţă, pe care o să o ignoraţi complet.
Pe care o să o ignor.
În regulă, să facem asta.
Dummy.
Salut, Dummy. Cum ţi-ai pus coiful ăla pe cap? Îl meriţi.
Hei. Hei!
De ce nu eşti la colţ? Ştii ce ai făcut.
Este sânge pe covor. Rezolvă asta.
Domnule, pot să vă reamintesc că sunteţi treaz de aproape 72 de ore?
Concentraţi-vă, doamnelor. Bună seara.
Şi bine aţi venit în camera de naşteri.
Mă bucur să anunţ sosirea iminentă
a frăţiorului vostru mai mic, săritor şi grozav.
Începe să înregistrezi şi apropie. Pune data şi ora.
Testul costumului autonom Mark 42 cu propulsie.
Iniţializez secvenţa.
Jarvis, pune acul pe disc.
O prostie.
În regulă, cred că putem face asta. Trimite-le pe toate.
Probabil este puţin prea rapid. Încetineşte. Încetineşte... puţin.
Linişteşte-te, bine Jarvis?
Vino.
Nu îmi este frică de tine.
Sunt cel mai bun.
Ca de obicei, domnule, este o mare plăcere să vă privesc lucrând.
Cred că 72 de ore este mult timp fără somn.
Nu credeam că poate fi mai rău.
Apoi a trebuit să mă duc să deschid televizorul.
Atunci a apărut el.
Unii îmi spun terorist.
Eu mă consider un învăţător.
America...
Pregăteşte-te pentru încă o lecţie.
În 1864 în Sand Creek, Colorado,
armata americană a aşteptat până când prietenoşii Cheyenne
au plecat cu curaj la vânătoare.
Au aşteptat să le atace şi să le măcelărească familiile lăsate acasă.
Şi le-au revendicat pământul.
Acum 39 de ore,
baza militară aeriană Ali Al Salem din Kuweit a fost atacată.
Eu am făcut asta.
O biserică militară ciudată, plină cu soţii şi copii, desigur.
Soldaţii erau plecaţi la exerciţii militare.
"Curajoşii" erau plecaţi.
Domnule Preşedinte Ellis, continui să rezişti încercărilor mele de a te educa, domnule.
Iar acum, m-ai ratat din nou.
Ştii cine sunt. Nu ştii unde sunt.
Şi nu o să mă vezi când o să vin.
Acum, că pare că am revenit,
să recapitulăm câteva din înspăimântătoarele evenimente ale acestei poveşti.
Undele americane au fost piratate.
Naţiunea rămâne în alertă maximă.
Toate încercările de a-l găsi pe Mandarin, până acum s-au dovedit a fi fără succes.
Răspunsul administraţiei mele la acest eveniment terorist
e o resursă absolut nouă.
Eu îl cunosc drept colonelul James Rhodes.
Poporul american îl va cunoaşte curând drept "Patriotul de Oţel".
Cum răspunde Preşedintele Ellis?
Luându-l pe cel căruia i se spune "Maşina de Război" şi vopsindu-l.
Este acelaşi costum, dar vopsit cu roşu, alb şi albastru. Uitaţi-vă la asta.
De asemenea, l-au redenumit "Patriotul de Oţel".
Ştiţi, în cazul în care culorile cu care este vopsit erau prea subtile.
S-a dovedit a fi de succes în testările cu grupurile de cercetare, bine?
- "Eu sunt Patriotul de Oţel"... E naşpa. - Ascultă.
"Maşina de război" este puţin prea agresiv, bine?
Numele ăsta transmite un mesaj mai bun.
Ce se petrece cu adevărat? Cu Mandarinul?
Serios, putem să vorbim despre tipul ăsta?
Sunt informaţii clasificate, Tony.
- Bine, au fost nouă atentate cu bombă. - Nouă...
Publicul ştie doar despre trei.
Dar uite care este chestia, nimeni nu poate identifica dispozitivul.
- Nu sunt rămăşiţe ale bombei. - Ştii că pot să ajut.
Întreb doar. Am o grămadă de tehnologie nouă.
Am un costum care se îmbracă singur. Am...
Dispozitive de dezamorsare a bombelor.
Prinde exploziile în aer...
Când este ultima dată când ai avut o noapte de somn?
Einstein dormea trei ore pe an. Uite ce a creat.
Lumea îşi face griji pentru tine, Tony. Eu îmi fac griji pentru tine.
- Asta o să-mi spui? - Nu, uite, nu încerc să fiu un dictator.
Vrei să-mi semnezi desenul?
Dacă nu îl deranjează pe Richard.
- Nu te deranjează asta, Dick? - Nu, nu mă deranjează.
- Cum te numeşti? - Erin.
Apropo, mi-ai plăcut cum ai jucat în "O poveste de Crăciun".
Ascultă, Pentagonul este speriat.
După ce s-a întâmplat în New York... străini, haide.
Trebuie să pară puternici.
Oprirea Mandarinului este o prioritate, dar nu este...
- Nu este treaba unui super erou. - Nu.
Sincer, nu este.
Este o treabă a Americii.
Eşti în regulă?
- Am rupt creionul. - Eşti în regulă, domnule Stark?
Linişteşte-te. Tony...
Cum ai ieşit din gaura de vierme?
- Stai puţin. Tony. Tony! - Ce ai spus?
Îmi pare rău. Trebuie să fiu consultat în costum... să mă asigur...
Verifică inima, verifică... este creierul?
Nu există niciun semn de anomalie cardiacă sau activitate neobişnuită a creierului.
Bine, aşadar am fost otrăvit?
Diagnosticul meu este că ai avut un atac de anxietate sever.
Eu?!
Haide, omule, asta nu arată bine. Ridică-te.
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Ecusonul... ecusonul...
- A venit. - Ecusonul.
Ecusonul, băieţi. Am pus un memo la toaletă. Haideţi.
Tony îi are în pivniţa lui. Poartă coifuri de petrecere.
Sunt nişte bunuri pe care le-am putea folosi.
Aşadar sugerezi să înlocuiesc toţi oamenii de serviciu cu roboţi?
Ceea ce spun este că elementul uman de la Resurse Umane
este locul nostru cel mai vulnerabil.
Ar trebui să îl dezvoltăm imediat.
- Ce!? - Scuză-mă, Bambi.
- Tocmai ai spus asta? - Paza.
- Happy? - Da.
Bine, sunt încântată că tu eşti acum şeful pazei, bine? E un post perfect pentru tine.
- Mulţumesc. - Oricum...
Apreciez asta.
- De când ai ocupat postul... - Nu trebuie să-mi mulţumeşti.
Am avut o creştere a plângerilor angajaţilor de 300%.
- Mulţumesc. - Ăsta nu este un compliment.
"Nu este un compliment"? Este un compliment!
Evident, cineva încearcă să ascundă ceva.
- Eu... Da? - Scuzaţi-mă.
Domnişoară Potts, persoana cu care trebuie să vă întâlniţi la ora 4 a venit.
Anulezi întâlnirea de la ora 4 ca să vorbeşti cu mine?
Happy, o să vorbim despre asta mai târziu.
Dar acum trebuie să fac faţă acestui lucru foarte enervant.
Cum aşa?
Am lucrat cu el, iar el mă invita în oraş tot timpul, aşa că este puţin ciudat.
Nu-mi place cum sună asta.
- Pepper. - Killian?
Arăţi grozav. Arăţi cu adevărat grozav.
Dumnezeule, şi tu arăţi grozav.
Eu... nu pot... ce naiba ai mai făcut?
Nimic deosebit. Doar cinci ani pe mâinile terapeuţilor fizici.
Şi te rog, spune-mi Aldrich.
- Ar fi trebuit să ai un ecuson de la pază. - Happy, este în regulă.
- Da? - Suntem bine.
- Eşti sigură? - Da.
- Linişteşte-te. - Mă duc să pierd vremea.
- Mulţumesc. - O să fiu chiar aici afară. Bine.
Mă bucur să te văd, Killian.
Hei, tipule.
Crăciun fericit.
După ce ani de zile a fost trecută în spate de către preşedinte
datorită "cercetărilor biotehnologice imorale",
organizaţia mea are ceva în dezvoltare.
Este o idee căreia îi spunem "Extremis".
O să îţi sting luminile.
Fii atentă la creierul uman.
Aşteaptă, aşteaptă. Ăsta este universul. Este greşeala mea.
Dar dacă fac asta...
Ăsta este creierul. Ciudat de asemănător, nu crezi?
- Este uimitor! - Mulţumesc, este al meu.
- Ce? - Asta... eşti înăuntrul capului meu.
Este o imagine în direct. Ridică-te, o să-ţi dovedesc.
Haide.
Ciupeşte-mă de braţ. Pot să suport. Ciupeşte-mă.
- Ce este asta? - Cortexul primar somatosenzorial.
Este centrul de durere al creierului. Dar asta am vrut să-ţi arăt.
"Extremis" controlează potenţialul nostru bioelectric.
Şi intră... aici.
Asta este în esenţă un loc gol, iar asta ne spune că mintea noastră,
întregul nostru ADN este, în realitate, destinat să fie îmbunătăţit.
- Alo? - Vorbesc cu şeful pazei?
Ce? Ştii, uite, am o slujbă. Ce vrei? Lucrez.
- Am ceva în desfăşurare aici. - Ce? Hărţuieşti internii?
Lasă-mă să-ţi spun ceva.
Ştii ce s-a întâmplat când am spus oamenilor
că am fost bodyguardul Omului de Oţel? Mi-au râs în faţă.
A trebuit să plec cât încă mai aveam puţină demnitate.
Acum am o slujbă adevărată. Am grijă de Pepper.
Ce se petrece? Pune-mă la curent.
- Serios? - Da.
În regulă. S-a întâlnit cu un cercetător, un tip bogat şi atrăgător.
- Bine. - La început nu l-am recunoscut.
Bine? Şi ştii că mă pricep să reţin figurile.
Da, eşti cel mai bun.
Da, aşa că i-am verificat datele. Aldrich Killian.
De fapt, l-am întâlnit pe tip... unde eram în 1999?
La Conferinţă Ştiinţifică?
- Elveţia. - Sigur, sigur. Exact.
Killian... nu mi-l amintesc pe tip.
Desigur că nu ţi-l aminteşti. Nu este o blondă cu sâni mari.
La început era totul în regulă, discutau afaceri,
dar acum este ciudat, îi arată... creierul lui mare.
- Ce? - Creierul lui mare. Iar ei îi place.
Uite, lasă-mă să-ţi arăt. Aşteaptă. Vezi?
La ce să mă uit? Îi priveşti? Întoarce ecranul şi putem începe.
Nu sunt un geniu al tehnicii, ca tine. Ai încredere în mine, vino aici.
- Întoarce ecranul ca să pot vedea ce fac. - Nu ştiu cum să întorc ecranul!
Nu îmi mai vorbi aşa. Nu eşti şeful meu.
Bine? Nu lucrez pentru tine.
Şi nu am încredere în tipul ăsta. Mai este un tip cu el. Este şmecher.
- Linişteşte-te. - Serios?
Îţi cer doar să asiguri perimetrul.
Spune-i că te duci să bei ceva sau ceva de genul ăsta.
Ştii ceva? Ar trebui să fii mai interesat de ce se petrece aici.
Femeia asta este cel mai bun lucru care ţi s-a întâmplat...
- Iar tu o ignori. - Un creier uriaş?
Da, este un creier uriaş, este un personaj şmecher...
O să îl urmăresc pe tipul ăsta.
O să îi verific numărul maşinii şi dacă o să facă pe durul, asta este.
- Îmi lipseşti, Happy. - Da, şi tu îmi lipseşti.
Dar aşa cum era odată.
Acum ai încetat cu "cei mai buni prieteni"...
Nu ştiu ce se mai petrece cu tine. Lumea devine ciudată...
Hei, trebuie să închid. Ai taser-ul la tine?
- De ce? - Cred că este o tipă la HR
care încearcă să fure nişte cerneală de imprimantă.
Probabil ar trebui să te duci acolo s-o electrocutezi.
Da, drăguţ.
Imaginează-ţi dacă ai putea să accesezi ADN-ul
oricărui organism viu şi să îl rescrii.
Ar fi incredibil.
Din păcate, pentru mine sună ca şi când asta ar putea fi folosit ca o armă.
Se pot modifica soldaţi, armate private, iar Tony nu este...
Tony, Tony...
Ştii, l-am invitat pe Tony să se alăture AIM
acum 13 ani şi m-a refuzat.
Dar ceva îmi spune că acum există un nou geniu pe tron,
care nu mai trebuie să-i răspundă lui Tony
şi care nu are un orgoliu atât de mare.
Sunt nevoită să te refuz, Aldrich. Oricât de mult aş vrea să te ajut.
Nu pot să spun că nu sunt dezamăgit.
Dar după cum spunea tatăl meu...
"Eşecul este ceaţa prin care străluceşte triumful".
Este foarte profund şi nu am nicio idee ce înseamnă.
Ei bine, tatăl meu era cam idiot.
Sunt sigur că o să ne mai întâlnim, Pepper.
Happy...
Maşina e pregătită, dacă eşti pregătită de plecare.
Da. Doar că...
Dumnezeule, am uitat celălalt lucru, aşa că o să...
Îmi pare rău că am întârziat. Am fost... Ce este asta?!
Acum îl porţi în casă. Care este ăla, Mark 15?
Da, ceva de genul ăsta. Ştii că toată lumea are nevoie de un hobby.
Iar tu trebuie să-ţi porţi hobby-ul în sufragerie?
Mă obişnuiam cu el.
Ştii, este întotdeauna puţin dureroasă interfaţa la început. Aşa că...
Hei, ţi-ai văzut cadoul de Crăciun?
Da, l-am văzut. Nu ştiu cum aş fi putut să nu văd acest cadou de Crăciun.
- O să poată să intre pe uşă? - Ei bine, asta e o întrebare foarte bună,
Mâine vine o echipă. O să dărâme peretele ăla.
Bine.
Aşadar, eşti încordată? Ai avut o zi bună?
Umerii sunt puţin nebunatici. Eşti o fată nebunatică.
Nu vreau să te bat la cap, dar ţi-a plăcut iepuraşul făcut pe comandă?
- Dacă mi-a plăcut? - Ţi-a plăcut, nu-i aşa?
Am apreciat foarte mult gândul.
Aşa că ce-ar fi să-ţi ridici masca aia şi să-mi dai un sărut.
Da, la naiba. Nu pot face asta.
Vrei să îmi dai un sărut pe despicătura de pe faţă?
Ce-ar fi să mă duc în garaj să văd dacă găsesc un levier
ca să forţez să deschid chestia aia?
Levier? Da... Doar că a avut loc o scurgere de radiaţii.
- O să-mi asum riscurile. - Este riscant.
Cel puţin lasă-mă să-ţi aduc un costum Hazmat,
un contor Geiger, sau ceva de genul ăsta.
- M-ai prins. - Ăsta este un nou nivel de prostie.
- Îmi pare rău. - Ai mâncat deja fără mine?
În seara întâlnirii noastre?
- El tocmai voia să... - Adică tu.
Ei bine, da, adică noi tocmai îţi ţineam companie
cât timp eu terminam ceva ce aveam de lucru.
Şi da, am mâncat ceva rapid. Nu am ştiut dacă vii acasă
sau rămâi să bei ceva cu Aldrich Killian.
Ce?
Aldrich Killian? Ce faci, mă verifici?
- Happy era îngrijorat. - Nu, mă spionezi.
- Mă duc la culcare. - Aşteaptă. Haide. Pep...
Hei, recunosc! Este vina mea. Îmi pare rău.
Fac numai probleme.
Durează de ceva timp... nu am spus nimic.
- După New York nimic nu a mai fost la fel. - Serios?
Nu am observat asta, deloc.
Trăieşti anumite lucruri şi după ce s-au petrecut tot nu poţi să ţi le explici.
Zei, extratereştri, alte dimensiuni... Eu sunt dar un om într-un costum de metal.
Singurul motiv pentru care nu am cedat nervos
este probabil pentru că te-ai mutat la mine.
Ceea ce este grozav. Te iubesc. Sunt norocos.
Dar, iubito... nu pot să dorm.
Tu te duci în pat, iar eu cobor aici. Fac ceea ce ştiu, construiesc.
Ameninţarea... ameninţarea este iminentă.
Şi trebuie să protejez singurul lucru fără care nu pot să trăiesc.
Asta eşti tu. Iar costumele mele sunt...
- Maşini. - Sunt parte din mine.
- O distragere a atenţiei. - Poate.
- Mă duc să fac duş. - Bine.
- Iar tu o să mi te alături. - Şi mai bine.
Tony. Tony! Tony!
Tony...
Deconectează-te!
Probabil că l-am chemat în somn. Asta nu ar fi trebuit să se întâmple.
O să recalibrez senzorii.
Putem să... Aşteaptă puţin.
Lasă-mă să-mi trag răsuflarea, bine? Nu pleca, bine? Pepper?
Mă duc să dorm jos. "Construieşte" asta.
- Poţi să controlezi? - Da, pot să fac asta.
- Eşti sigur de asta? - Da.
Este o marfă decentă.
Să nu spui că n-am făcut niciodată nimic pentru tine.
Mulţumesc. Pentru înţelegere.
Îmi pare rău, amice.
Ce faci, amice?
Ai ieşit singur? Ai vreo întâlnire de seară? Îţi urmăreşti iubita poate?
Da, un film numit "Petrecerea s-a terminat"
în care joci tu şi cu prietenul tău drogat. Ăsta este biletul.
Nu, zău? Asta nu-ţi aparţine.
Savin! Ajutor! Ajută-mă!
O poveste adevărată despre răvaşe.
Par chinezeşti. Sună chinezeşte.
Dar în realitate sunt o invenţie americană.
Motiv din care sunt fără conţinut, mincinoase,
şi îţi lasă un gust amar în gură.
Discipolii mei tocmai au distrus o altă imitaţie americană ieftină,
teatrul chinezesc. Domnule preşedinte,
ştiu că asta poate fi frustrant.
Dar acest sezon al terorii se apropie de final.
Şi nu te îngrijora, urmează ce e mai important.
Absolvirea ta.
Bună. Poţi să îl laşi deschis?
Sigur că da.
Seara cu "Downtown Abbey" de la PBS.
Este serialul lui. Crede că este elegant.
Încă ceva. Asigură-te ca toată lumea să poate ecusoane.
Este foarte strict în ce priveşte astfel de lucruri.
În plus, oamenii mei nu vor lăsa pe nimeni înăuntru fără ele.
Aşteptăm sosirea lui Tony Stark. Sperăm să ne spună reacţia sa...
Reacţia sa la acest ultim atac.
Domnule Stark!
Sursele noastre ne-au spus că acesta este un alt atac al Mandarinului.
Ne puteţi spune altceva?
Hei, domnule Stark!
Când o să-l ucidă cineva pe tipul ăsta? Spun doar.
Asta vrei?
Uitaţi o felicitare de sărbători pe care am vrut să o trimit Mandarinului.
Doar că până acum nu am ştiut să o formulez.
Numele meu este Tony Stark şi nu îmi este teamă de tine.
Ştiu că eşti un laş, aşa că am hotărât...
că pur şi simplu o să mori, amice.
Eu o să vin să iau cadavrul.
Aici nu este politică. Doar vechea şi clasica răzbunare.
Nu este Pentagonul, ci doar noi doi.
Şi dacă este vreo şansă să fii un bărbat, uite adresa mea de acasă:
10880, Malibu Port, 90265.
O să las uşa descuiată. Asta voiai, nu-i aşa?
- Trimite-mi chitanţa. - Domnule Stark! Domnule Stark!
Am strâns o bază de date despre Mandarin pentru dumneavoastră, domnule,
din interceptările de la S. H. I. E. L. D., F. B. I., şi C. I. A.
Iniţializez reconstrucţia locului virtual al crimei.
Bine, ce avem aici?
Numele său înseamnă o funcţie străveche chinezească,
"Sfătuitor al regelui".
Foloseşte tactica insurgenţilor sud-americani.
Vorbeşte precum un preot baptist.
Are loc o mare pompă aici... mult teatru.
Închide.
Căldura exploziei a depăşit 3.000 de grade Celsius.
Orice subiecţi în raza a 10 metri au fost vaporizaţi pe loc.
Nu s-a găsit nicio parte a bombei pe o rază de 5 kilometri în jurul teatrului chinezesc.
Nu, domnule.
Vorbeşte-mi, Happy.
Când o bombă nu este o bombă?
Victime militare?
Nu potrivit înregistrărilor publice, domnule.
Arată din nou exploziile care au generat căldură mai mare de 3.000 de grade.
S-a terminat analiza.
Accesez sateliţii şi prezint acum ultimele explozii care au generat căldură.
Înlătură pe cele care sunt atacuri ale Mandarinului.
Nu.
Asta. Eşti sigur că nu este un atac de-al lui?
Este de dinaintea oricărui atac cunoscut al Mandarinului.
Incidentul a avut loc ca urmare a folosirii unei bombe într-o sinucidere.
Analizează.
Semnătura termică este incredibil de similară.
3.000 de grade Celsius.
Sunt doi militari...
Ai fost vreodată în Tennessee, Jarvis?
Creez un plan de zbor pentru Tennessee.
Suntem încă la "ding-dong"? Ar trebui să fie totul închis din motive de securitate.
Haide, am ameninţat un terorist. Cine este?
Pot face foarte multe, domnule, când spuneţi adresa de acasă presei.
Acolo este bine.
Nu eşti Mandarinul, nu-i aşa? Eşti?
Nu-ţi aminteşti.
De ce nu sunt surprinsă?
Nu o lua personal, nu-mi amintesc nici ce am mâncat la micul dejun.
- Gofre fără gluten, domnule. - Aşa este.
Bine, uite, trebuie să fiu undeva singură cu tine. Nu aici. Este urgent.
În mod normal aş accepta astfel de lucruri, dar acum sunt într-o relaţie.
- Este... cu ea. - Tony...
- Este cineva acolo? - Da, este Maya Hansen.
O prietenă, botanistă, pe care am cunoscut-o foarte puţin.
Nu-mi spune te rog că este un copil de 12 ani
care aşteaptă în maşină şi pe care nu l-am cunoscut.
Are 13 ani. Nu, am nevoie de ajutorul tău.
Pentru ce? De ce acum?
Pentru că am citit în ziare şi sinceră să fiu,
nu cred că o să supravieţuieşti până la sfârşitul săptămânii.
O să fiu în regulă.
Îmi pare rău.
Happy fiind în spital, nu am ştiut că aşteptăm invitaţi.
Nu aşteptăm.
- Este o veche iubită. - Nu este.
Nu, nu chiar. A fost doar o noapte.
- Da. - Aşa ai făcut, nu-i aşa?
- A fost o noapte grozavă. - Da.
- Ei bine, ştii... - Da.
- Ai fost scutită de multă durere. - Ce?
- Crede-mă. - Sunt sigură.
Ieşim în oraş.
- Bine, am mai discutat asta. Nu. - Ba da!
- Bărbatul spune nu. - Imediat şi indefinit.
- Iubito... - Este o idee grozavă. Să mergem.
Îmi pare rău. Asta este o idee groaznică. Te rog nu-ţi atinge bagajele.
- Tony, aşa se comportă oamenii normali. - Nu te pot proteja acolo afară.
- Te provoc... - Asta este normal?
- Din păcate, asta... - Da, este normal!
- Este foarte normal. - E un iepuraş uriaş, nu-ţi mai face griji!
- Calmează-te! - Pentru tine l-am luat.
- Sunt conştientă de asta. - Încă nu mi-ai spus dacă ţi-a plăcut!
- Nu-mi place! - Te-am întrebat de trei ori...
Nu îţi place?!
Plecăm din casa asta. Nici măcar nu mai discutăm asta.
- Am spus nu. - Trebuie să...
Ce?
Trebuie să ne facem griji în legătură cu asta?
- Te-am salvat. - Eu te-am salvat primul.
După cum am spus, nu putem rămâne aici.
Mişcă-te! Sunt chiar în spatele tău.
Ia-o pe ea, eu o să ocolesc.
Opreşte-te din a te opri! Ia-o, scoate-o afară! Du-te!
Dumnezeule. Tony!
Domnule, domnişoara Potts a ieşit din clădire.
Jarvis, unde este energia de zbor?
Lucrez la asta, domnule. Acesta este un prototip.
Asta este unu.
Domnule, costumul nu este pregătit pentru luptă.
Ăsta este numărul doi.
Tony!
Domnule, inspiră adânc.
Puterea de zbor a fost restabilită.
Domnule?
- Domnule! - În regulă, opreşte alarma. M-am trezit.
Asta este alarma de urgenţă declanşată de faptul că puterea a scăzut sub 5%.
Asta este zăpadă? Unde suntem, în nordul statului?
Suntem la 7,5 kilometri de Rose Hills, Tennessee.
De ce?!
Jarvis! Asta nu este ideea mea. Ce căutăm aici?
Asta este la mii de kilometri distanţă. Trebuie să o iau pe Pepper, trebuie să...
Am pregătit un plan de zbor.
Asta era locaţia.
Cine te-a întrebat? Deschide costumul.
Cred că nu mai funcţionez corect, domnule.
Deschide costumul.
Asta este înviorător!
Cred că poate o să mă întind la loc la căldură.
De fapt, cred că trebuie să dorm acum, domnule.
Jarvis.
Jarvis?
Nu mă părăsi, amice.
Serverul sigur al companiei Stark.
Transfer acum către toţi receptorii cunoscuţi.
Pepper, eu sunt.
Am multe scuze de cerut şi nu prea mult timp, aşa că mai întâi...
Îmi pare foarte rău că te-am pus în pericol.
Asta a fost egoist, prostesc şi nu se va mai întâmpla.
De asemenea, este Crăciunul. Iepuraşul este prea mare. Am terminat.
Îmi pare rău.
Şi îmi pare rău în avans pentru că... Nu pot veni încă acasă.
Trebuie să-l găsesc pe tipul ăsta.
Tu trebuie să fii în siguranţă. Asta este tot ce ştiu.
Tocmai am furat un poncho de la un indian de lemn.
Să te aşezăm confortabil.
Acum eşti fericit?
Nu mişca!
- Nu mişca. - M-ai prins.
O armă cu aer comprimat frumoasă.
Ţeava este puţin cam lungă.
Între asta şi mărimea armei, o să-ţi diminueze forţa de tragere.
- Iar acum ai rămas fără muniţie. - Ce este chestia aia din pieptul tău?
Este un electromagnet.
Ar trebui să ştii, ai chiar aici o cutie plină cu electromagneţi.
Ce alimentează?
Dumnezeule!
Ăla... este chiar Omul de Oţel?
Tehnic, eu sunt.
Tehnic eşti mort.
Atacul Mandarinului. Stark este presupus mort.
- Un punct de vedere valid. - Ce i s-a întâmplat?
Viaţa. Eu l-am construit. Am grijă de el.
O să îl repar.
- Ca un mecanic? - Da.
Dacă aş construi eu Omul de Oţel şi Maşina de Război...
- Acum este Patriotul de Oţel. - Este mult mai grozav!
Nu, nu este.
Oricum, aş fi adăugat retro...
- Panouri retroreflexive? - Ca să îl fac invizibil.
- Vrei să fie invizibil? - Super, nu-i aşa?
De fapt este o idee bună. Poate că o să construiesc unul.
Asta nu este o idee bună!
Ce faci? Vrei să-i rupi degetul? Are dureri. A fost rănit. Lasă-l în pace.
- Îmi pare rău. - Chiar îţi pare?
Nu îţi face griji în legătură cu asta. O să îl repar.
Cine este acasă?
Ei bine, mama a plecat deja la restaurant,
iar tata a plecat la 7 Eleven să cumpere bilete la loto.
Bănuiesc că a câştigat, pentru că asta a fost acum şase ani.
Asta se întâmplă, taţii pleacă. Nu trebuie să te plângi despre asta.
Uite de ce am nevoie: un laptop, un ceas digital, un telefon mobil,
motorul pneumatic de la bazooka ta de acolo, o hartă a oraşului,
un arc puternic şi un sandviş cu ton.
- Eu ce câştig? - Salvarea. Cum se numeşte?
- Cine? - Puştiul care te bate la şcoală.
Cum se numeşte?
De unde ştii asta?
Am exact ce îţi trebuie.
Asta este o pinata cu bomboane.
Glumesc. Este o armă foarte puternică.
O îndrepţi departe de faţa ta şi apeşi butonul de deasupra.
Îi descurajează pe bătăuşi.
Nu este letală. Doar că îi termini.
- Avem o înţelegere? S-a făcut? Ce spui? - S-a făcut.
Avem o înţelegere.
- Cum te numeşti? - Harley.
- Iar tu eşti...? - Mecanicul.
Tony.
Ştii la ce mă gândesc în continuu?
Unde este sandvişul meu?
Serverul sigur al companiei Stark. Verificarea retinei.
Pepper, eu sunt.
Am multe scuze de cerut şi nu prea mult timp, aşa că mai întâi...
Îmi pare foarte rău că te-am pus în pericol.
Asta a fost egoist, prostesc şi nu se va mai întâmpla.
De ce ai fost acasă la el în seara asta?
Ce era atât de important încât trebuia să vorbeşti cu Tony?
Cred că şeful meu lucrează pentru Mandarin.
Aşa că dacă încă mai vrei să vorbim despre asta,
îţi sugerez să mergem undeva în siguranţă.
Crezi că şeful tău lucrează pentru Mandarin, dar Tony a spus că eşti botanistă.
Se subînţelege. În realitate sunt un biolog ADN
care conduc o echipă de 40 cercetători
a unei organizaţii finanţate din fonduri private,
dar poţi să-mi spui şi "botanistă".
- Şeful ăsta al tău are un nume? - Da, Aldrich Killian.
Am dărâmat casa, domnule, dar nu s-a găsit cadavrul.
- Înţeleg. - Nu este nicăieri Stark.
Trebuie să închid.
Stăpânul este pe cale să înregistreze şi este puţin...
Ei bine, ştii cum poate să fie.
Ţine-ţi întâlnirea de diseară şi sună-mă când s-a rezolvat.
În regulă, oameni buni.
Nu vorbiţi şi nu îl priviţi în ochi, dacă nu vreţi să fiţi împuşcaţi în faţă.
Raportează.
Locul este sigur.
Stăpânul este în mişcare.
Ei bine, ce mai aşteptăm?
Sandvişul a fost bun, arcul a fost puţin ruginit.
Celelalte materiale or să fie bune.
Apropo, când ai spus că sora ta are un ceas, speram la ceva mai bun decât asta.
Are şase ani! Oricum, este ediţie limitată.
- Când putem vorbi despre New York? - Poate niciodată, nu te mai gândi la asta.
Dar despre Avengers ~Răzbunători~, poţi să-mi vorbeşti despre ei?
Nu ştiu. Mai târziu.
Hei, puştiule, lasă-mi mai mult spaţiu.
Care este povestea oficială? Ce s-a întâmplat?
Cred că un tip pe nume Chad Davis, care locuia pe aici
a câştigat multe medalii în armată,
iar într-o bună zi, lumea spune că a înnebunit, ştii şi a făcut o bombă.
Apoi s-a aruncat în aer, chiar aici.
- Au murit şase oameni, nu-i aşa? - Da.
- Inclusiv Chad Davis? - Da.
Nu are nicio logică.
Gândeşte-te la asta. Şase morţi, doar cinci umbre.
Da. Oamenii spun că aceste umbre
sunt ca nişte semne că sufletele lor s-au dus în Rai.
Cu excepţia tipului cu bombă. El s-a dus în Iad, având în vedere că nu are umbră.
- Din cauza asta sunt doar cinci. - Crezi asta?
Asta spune toată lumea.
- Ştii de ce îmi aminteşte acest crater? - Nu am nicio idee. Nu-mi pasă.
De acea gaură de vierme din New York.
- Nu-ţi aminteşte de asta? - Asta este manipulator.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
- Se mai întorc? Extratereştrii? - Poate. Poţi să încetezi?
Îţi aminteşti când ţi-am spus că am probleme de anxietate?
- Subiectul ăsta te face să fii neliniştit? - Da, puţin.
Pot să-mi trag respiraţia o secundă?
Sunt infractori în Rose Hills? Ai nevoie de o pungă de plastic în care să respiri?
- Ai medicamente? - Nu.
- Ai nevoie să iei medicamente? - Probabil.
- Ai Sindromul Stresului Post Traumatic? - Nu cred.
O să înnebuneşti complet? Pot să mă opresc. Vrei să mă opresc?
Îţi aminteşti când ţi-am spus să încetezi? Jur, o să mă înnebuneşti.
- Ai reuşit, nu-i aşa? Acum eşti fericit? - Ce am spus?
Hei, aşteaptă! Aşteaptă, aşteaptă.
Ce naiba a fost asta?
Este vina ta. M-ai înnebunit.
Bine, înapoi la treabă. Unde rămăsesem?
Tipul care a murit avea rude? Mamă? Doamna Davis, unde este?
- Unde este întotdeauna. - Vezi? Acum eşti de ajutor.
Îmi pare rău. Doamnă, asta...
Mulţumesc.
Ai o tunsoare frumoasă. Îţi stă bine.
- Ai un ceas frumos. - Da, este ediţie limitată.
Nu mă îndoiesc de asta.
Ei bine, o seară grozavă.
Scuză-mă.
Doamnă Davis, te deranjează dacă stau lângă tine?
- Este o ţară liberă. - Cu siguranţă că este.
În regulă...
De unde vrei să încep?
Vreau doar să îţi spun că-mi pare rău pentru pierderea pe care ai suferit-o.
Vreau să ştiu ce crezi că s-a întâmplat.
Uite. Ţi-am adus afurisitul de dosar. Ia-l şi pleacă.
Orice era acolo înăuntru, el nu voia să ia parte la asta.
Este evident că aşteptai pe altcineva. Trebuie să te întâlneşti cu cineva aici?
Da.
Doamnă Davis, fiul tău nu s-a sinucis.
Îţi garantez că nu a ucis pe nimeni. L-a folosit cineva.
- Ce? - Drept armă.
În cele din urmă, nu eşti cel care n-a sunat, nu?
De fapt, eu am sunat.
Hei, hei! Despre ce este vorba? Ce naiba se petrece aici?
Se numeşte arestare.
- Tu eşti şeriful? - Da, doamnă, eu sunt. Iar tu eşti...?
- Homeland Security. Suntem în regulă aici? - Nu, nu suntem.
Am nevoie de mai multe informaţii decât atât.
Ei bine, cred că te depăşeşte, şerifule.
Da. Ei bine, ce-ar fi să suni la Nashville că faci să nu mă depăşească?
În regulă, ştii ceva?
Speram să fac asta în modul inteligent, dar...
întotdeauna este bună distracţia.
Ajutorule de şerif, ia-o pe femeia asta...
Hei, aripioare calde, vrei să petrecem? Haide, noi doi, haide.
- E o nebunie, nu? - Da.
Priveşte asta.
Tu ai vrut asta. M-am întâlnit cu tipe mai "fierbinţi" decât tine.
Doar atât poţi? O şmecherie ieftină şi o replică amuzantă?
Scumpo, asta ar putea fi numele autobiografiei mele.
- Dă-mi drumul! - Ajutor! Ajutor!
- Hei, puştiule, ce ţi-ai dori de Crăciun? - Domnule Stark, îmi pare foarte rău.
Nu, nu, cred că ceea ce încerca să spună este "Îmi vreau afurisitul de dosar".
Nu este vina ta, puştiule.
Îţi aminteşti ce ţi-am spus despre bătăuşi?
Îţi place asta, "West World"? Asta este chestia cu tipii inteligenţi.
Întotdeauna ne ferim.
Cu plăcere!
- Pentru ce? Am omis ceva? - Eu salvându-ţi viaţa.
A. Mai întâi te-am salvat eu. B. Mulţumesc, oarecum...
Şi C. Dacă faci cuiva un serviciu, nu te mai lauda, bine?
Comportă-te normal, altfel rişti să devii încrezut.
Spre deosebire de tine?
Recunoaşte, ai nevoie de mine. Suntem conectaţi.
Ceea ce am nevoie este să te duci acasă, să stai cu mama ta,
să nu spui nimic din ce s-a întâmplat, să păzeşti costumul,
şi rămâi conectat la telefon, pentru că dacă te sun, ar fi mai bine să răspunzi. Bine?
Poţi să simţi asta? Am terminat aici.
Pleacă din drum sau o să te calc cu maşina. Pa, puştiule.
Îmi pare rău, puştiule. Te-ai descurcat bine.
Aşadar acum o să mă părăseşti aici? Ca tatăl meu?
Da. Aşteaptă, faci să mă faci să-mi pară rău, nu-i aşa?
Îmi este frig.
Pot să-mi dau seama. Ştii cum pot să-mi dau seama?
Pentru că suntem conectaţi.
A meritat să încerc.
Cumpăraţi asta. Este ieftin, superb şi se potriveşte cu...
- Ce s-a întâmplat cu imaginea? - A preluat cineva controlul.
Accesăm TCL...
Ce se petrece aici?
A preluat cineva controlul asupra transmisiei din Los Angeles.
- De unde vine asta? - Nu ştiu.
Este pe toate receptoarele.
Întreaga Coastă de Est. Sateliţii nu mai funcţionează.
Treceţi pe modul backup manual.
Avem o transmisiune neautorizată.
Domnule vicepreşedinte, cred că ar trebui să vedeţi asta.
Dumnezeule, nu din nou. Preşedintele vede asta?
Domnule preşedinte...
Au rămas doar două lecţii.
Intenţionez să termin asta până în dimineaţa de Crăciun.
Faceţi cunoştinţă cu Thomas Richards. Un nume sonor, o slujbă bună.
Thomas, aici de faţă, este contabil la corporaţia "Roxxon Oil".
Şi sunt sigur că este un tip de treabă.
Dar o să-l împuşc în cap, în direct, la televizor, peste 30 de secunde.
Nu...
Numărul acestui telefon este în telefonul tău mobil. Interesant, nu-i aşa?
Imaginează-ţi cum a ajuns acolo.
America, dacă preşedintele vostru
mă sună în următoarele 30 de secunde, Tom va trăi.
Sună.
Cum mi-a accesat telefonul?
Nu le putem permite teroriştilor să dicteze...
- Trebuie să dau acest telefon. - Vă sfătuiesc ferm să nu faceţi asta.
Ăsta este lucrul corect de făcut.
A mai rămas o singură lecţie, domnule Preşedinte Ellis,
aşa că fugi şi ia-ţi la revedere de la copii,
pentru că nimic, nici armata ta,
şi nici câinele tău roşu alb şi albastru nu te poate salva.
Ne vedem în curând.
Spuneţi-i lui Rhodes să-l găsească pe acest nebun imediat.
Domnule, am localizat semnalul emisiei.
Avem un posibil punct de emitere în Pakistan,
iar Patriotul este pregătit să atace.
- Imediat! - Da, domnule.
Omule...
Nu mişcaţi!
Aşteptaţi puţin. Alo?
Îţi aminteşti de ceva care străluceşte dinăuntru un portocaliu puternic?
- Da, am văzut asta. Cine este? - Eu sunt, amice.
Ultima dată când dispărusem, dacă îmi amintesc corect, ai plecat să mă cauţi.
Ce faci?
Discut, îmi fac prieteni în Pakistan. Tu ce faci?
Cei care te-au reconceput, care ţi-au reinventat marca, au fost "AIM", nu-i aşa?
Da.
Vreau să mă loghez la satelit, am nevoie de contul tău de logare.
- E acelaşi ca întotdeauna, War Machine 68. - Şi parola, te rog?
Ei bine, uite, trebuie să o schimb de fiecare dată când o "hack-uieşti", Tony.
Nu mai sunt anii '80. Nu mai spune nimeni "hack".
Spune-mi contul de logare.
"War Machine Rox" cu un "X", toate literele mari.
Da, bine...
Asta este mult mai bine decât "Patriotul de Oţel".
Concursul de frumuseţe Miss Chattanooga
Foarte bine, foarte bine.
Am o întrebare pentru tine.
Ce ţi-ai dori de Crăciun în acest an?
Ei bine, David...
Transmitem în direct de la concursul de frumuseţe Miss Chattanooga...
Doar dacă eşti 100% sigur...
Este o seară nebună...
În regulă, domnul Selfrige!
Bine...
Nu o să fie suficient.
Scuză-mă, domnule, nu ştiu cine...
Mamă, o să te sun eu înapoi, se petrece ceva magic.
- Tony Stark este în dubiţa mea. - Vorbeşte încet.
- Tony Stark este în dubiţa mea! - Nu, nu este.
- Ştiam că eşti încă în viaţă! - Intră şi închide uşa.
- Pot să spun ceva, domnule? - Da.
Sunt cel mai mare fan al tău.
Bine, mai întâi, asta este dubiţa ta? Sau mai poate intra şi altcineva?
- Nu, nu, suntem doar noi. - Cum te numeşti?
- Gary. - Gary.
Acolo este în regulă. Mi se întâmplă des, este în regulă.
- Pot să spun ceva? - Ce vrei? Da.
Nu ştiu dacă poţi să-ţi dai seama, dar am...
Am încercat să semăn cât mai mult cu tine.
Părul meu este puţin... nu este aranjat, pentru că sunt nişte produse de păr în el.
Sigur.
- Nu vreau să te fac să fii stânjenit... - Nu.
Dar trebuie să-ţi arăt...
Actorul hispanic Scott Baio?
- Îmi pare rău, eu sunt ăla? - Da.
Este... Adică... i-am pus să îl facă după o păpuşă pe care am făcut-o eu,
aşa că nu l-au făcut după o fotografie. Aşa că este puţin...
Jerry, o clipă, ascultă-mă, bine?
Nu vreau să îţi tai elanul, amândoi suntem puţin prea încântaţi.
Am o problemă. Urmăresc nişte tipii răi şi încerc să obţin nişte date criptate.
Nu am suficientă viteză.
Am nevoie să te urci pe dubiţă
şi să recalibrezi reţeaua de servicii integrate digitale.
- Să o măreşti cu 40%. - S-a făcut.
- În regulă? Este o misiune. - Da.
Tony are nevoie de Gary.
- Iar Gary are nevoie de Tony. - Nu spune nimic despre asta.
- Da. - Du-te.
Care ai spune că este momentul definitoriu al vieţii tale?
Ei bine, cred că ar fi ziua în care am hotărât
să nu las ca rănirea mea să mă învingă.
- Poţi să-ţi spui numele pentru cameră? - Ellen Brandt.
Bine. Injecţiile sunt administrate periodic.
Dependenţa nu va fi tolerată,
iar cei care nu se pot controla vor fi excluşi din program.
Odată neadaptaţi, schilozi...
sunteţi următoarea etapă a evoluţiei umane.
Salut tuturor. Înainte să începem, vă promit,
când vă veţi uita înapoi la viaţa voastră nu va fi nimic atât de amar
precum amintirea acestui risc glorios pe care aţi ales să vi-l asumaţi.
Astăzi este gloria voastră. Să începem!
Trebuie să plecăm de aici! Trebuie să plecăm de aici!
Scoate-i! Scoate-i de aici!
O bombă nu este o bombă când nu explodează.
Chestia asta nu funcţionează întotdeauna, nu-i aşa, amice?
Are probleme, dar ai găsit un cumpărător, nu-i aşa?
I-ai vândut-o Mandarinului.
Ce s-a întâmplat. Ceva amuzant.
Înainte să construiască rachete pentru nazişti,
idealistul Werner von Braun
a visat la călătoriile spaţiale.
A visat la stele.
Ştii ce a spus când prima rachetă V2 a lovit Londra?
"Racheta s-a comportat perfect.
Doar că a aterizat pe planeta greşită."
Vezi tu, cu toţii începem cu ochii mari... "ştiinţă pură"...
Apoi intervine orgoliul, obsesia...
Şi când priveşti în jur,
eşti foarte departe de ţărm.
Nu te poţi învinui, Maya.
Adică, ţi-ai dat cercetările unei organizaţii.
Da, dar Killian a clădit acea organizaţie cu contracte militare.
Este exact ceea ce am făcut şi noi.
Aşa că nu te judeca prea aspru.
Mulţumesc, Pepper.
Apreciez asta.
- Bună, bună seara. - Bună seara.
Intră.
Maya, fugi!
Bună, Pepper.
Vrei să-mi spui ce căutai acasă la Stark seara trecută?
Încerc să repar asta.
Nu am ştiut că tu şi Stăpânul urma să aruncaţi casa în aer.
Înţeleg. Aşadar ai încercat să-l salvezi pe Stark.
- Când el ne-a ameninţat... - Ţi-am spus, Killian, îl putem folosi.
Pepper, Pepper, Pepper...
Uite, dacă vrei să lansăm produsul anul următor, am nevoie de Stark.
Îi lipsea doar un stimulent puternic. Acum are unul.
Sunt Echipa de Sprijin Albastru 0,
trimit coordonatele pentru locul suspectat de a fi locul de emitere al Mandarinului.
Recepţionat.
Nu mişcă nimeni!
Echipa de Sprijin Albastru 0, doar dacă următorul atac al Mandarinului asupra SUA
implică haine ieftine de sport, cred că ai greşit din nou.
Da, sunteţi libere, dacă nu aţi fost până acum. Da, desigur. Da, doamnă.
Patriotul de Oţel în îndeplinirea slujbei.
Sunt bucuros să ajut, nu este nevoie să-mi mulţumiţi, este plăcerea mea.
Savin, am obţinut armura Patriotului.
Vrei costumul ăsta? Va trebui mai întâi să-mi scoţi cadavrul din el.
Ăsta e planul, colonele.
Harley, spune-mi ce se petrece, fă-mi un raport complet.
Da, mănânc încă bomboanele alea. Vrei să continui să le mănânc?
- Câte ai mâncat? - Două sau trei castroane.
- Vezi bine? - Aproape.
Asta înseamnă că eşti în regulă. Dă-mi-l pe Jarvis.
- Jarvis, cum stăm? - Este absolut în regulă, domnule.
Par să vorbesc bine şi apoi la sfârşitul propoziţiei spun cuvântul greşit.
Domnule, aţi avut dreptate.
Odată ce am reuşit să aflu clădirile AIM,
am reuşit să stabilesc locul emiterii transmisiei Mandarinului.
Despre ce loc vorbim?
Orientul Îndepărtat, Europa, Africa de Nord, Iran, Pakistan, Siria, unde este?
De fapt, domnule, este în Miami.
Bine. Puştiule, o să trebuiască să te învăţ să reporneşti vorbitul lui Jarvis,
dar nu chiar acum. Harley, unde este?
Priveşte pe ecran şi spune-mi unde este.
Scrie Miami, Florida.
Bine, să luăm lucrurile pe rând. Am nevoie de armura mea.
- Cum stăm cu ea? - Nu se încarcă.
De fapt, domnule, se încarcă. Dar sursa de curent este discutabilă.
Ar putea să nu reuşească să revitalizeze Mark 42.
Ce este discutabil la electricitate?
În regulă, este costumul meu şi nu pot... Nu o să...
- Dumnezeule nu din nou. - Tony?
Ai o altă criză? Nici măcar nu am menţionat New York.
Sigur, apoi l-ai rostit în timp ce negai că l-ai spus.
Bine...
- Dumnezeule, ce mă fac? - Respiră, respiră.
- Eşti un mecanic, nu-i aşa? - Aşa este.
- Tu ai spus asta. - Da, am spus asta.
De ce nu construieşti ceva?
Bine, mulţumesc, puştiule.
Îngrăşământ de flori
Miami, Florida
De ce este atât de cald aici înăuntru?
Ţi-am spus să pui aerul condiţionat la 20 de grade.
Este vina mea din nou. Lasă-mă să-ţi spun ceva, scumpo.
Nu sunt angajatul tău...
Nu aş intra acolo 20 de minute!
- Acum... care dintre voi este Vanessa? - Eu sunt.
Nessie...
Ştiaţi că răvaşele nici măcar nu sunt chinezeşti?
Este un tip aici...
Sunt făcute de americani după o reţetă japoneză...
Hei!
- La naiba, la naiba. - Nu te mişca.
Nu mă mişc. Dacă vrei ceva, ia.
Altfel, armele sunt false, pentru că onaniştii ăştia
nu ar avea încredere să-mi dea unele adevărate.
- Ce? - Hei, îţi place vreuna dintre fete?
Am auzit suficient. Nu eşti el. Mandarinul, cel real, unde este?!
- Unde este Mandarinul?! Unde este?! - Este aici. Este aici.
- Dar nu e aici. E aici, dar nu este aici. - Ce vrei să spui?
- Este complicat. Hei, este complicat, bine? - Este?
Este complicat.
Fă să nu mai fie complicat. Doamnelor, plecaţi.
Coborâţi din pat, duceţi-vă în baie.
Stai acolo.
- Numele meu este Trevor. Trevor Slattery. - Ce eşti?
Ce, eşti o momeală? Eşti dublură, nu-i aşa?
Ce? Nu. O dublură? Absolut deloc.
Te rog nu mă răni la faţă! Sunt actor.
Ai un minut să completezi totul în cuvinte.
Este doar un rol. "Mandarinul", înţelegi? Nu este real.
Atunci cum ai ajuns aici, Trevor?
Ei bine, am avut ceva probleme cu...
substanţele şi am ajuns să fac lucruri...
Nu ai de ales..
- Pe străzi un om trebuie să facă... - Mai departe!
Apoi m-au abordat în legătură cu acest rol. Ştiau despre droguri.
- Ce, au spus că te fac să te laşi? - Au spus că îmi dau mai multe.
Mi-au dat multe lucruri. Mi-au dat acest palat.
Mi-au făcut o operaţie estetică. Mi-au dat multe lucruri.
Ai adormit? Hei!
Nu, ce şalupă frumoasă! Iar chestia este că el avea nevoie de cineva
care să-şi asume creditul pentru "exploziile accidentale".
"El"?
- Killian? - Killian.
- El te-a creat? - El m-a creat.
- Ameninţare teroristă la comandă. - Da!
Da. Organizaţia lui a conceput asta, patologia unui criminal în serie.
Manipularea figurilor emblematice vestice.
"Eşti pregătit pentru o altă lecţie"?
Desigur, interpretarea mea a dat viaţă Mandarinul.
Interpretarea ta? În care mor oameni?
Nu, nu, uită-te în jurul tău. Costume, ecrane verzi...
Sincer, nici nu am fost în locul respectiv în jumătate din cazuri.
Şi când am fost, a fost magia filmului...
Îmi pare rău, dar prietenul meu cel mai bun este în comă
şi este posibil să nu se mai trezească.
Aşa că va trebui să răspunzi pentru asta. Te duci în continuare la fund, amice.
Ai înţeles?
- Bine, Trevor, ce i-ai spus? - Nu i-am spus nimic.
Nimic?
- Nu. - Ar fi trebuit să apeşi butonul de panică.
Ei bine, m-am panicat, dar apoi m-am descurcat.
Bine...
- Ca în vechile vremuri, nu? - Da, cu legături. Este o minge.
Nu a fost ideea mea.
Bine, aşadar ai luat cartea de vizită a lui Killian.
- I-am luat banii. - Şi 13 ani mai târziu eşti într-o temniţă.
- Nu. - Ba da.
Nu, tu eşti într-o temniţă, eu sunt liberă să plec.
Da...
S-au întâmplat multe, Tony. Sunt aproape.
- "Extremis" este practic stabil. - Îţi spun că nu este.
L-am văzut pe străzi. Oamenii explodează şi pictează zidurile.
Maya, te amăgeşti singură.
Atunci ajută-mă să-l fac stabil.
Eu am scris asta?
- Da. - Îmi amintesc noaptea, nu dimineaţa.
- Asta ai urmărit? - Nu-ţi aminteşti?
Nu pot să te ajut.
Aveai o psihologie morală.
Aveai idealuri.
Voiai să ajuţi oamenii. Acum uită-te la tine.
Eu mă trezesc în fiecare dimineaţă cu cineva care...
încă are un suflet.
Scoate-mă de aici. Haide.
Ştii ce obişnuia să îmi spună tatăl meu? Proverbul său favorit.
"Cu cât mai devreme pasărea primeşte viermele,
ce-l de-al doilea şoarece primeşte caşcavalul".
Doar nu eşti încă supărat pentru chestia din Elveţia, nu-i aşa?
Cum aş putea să fiu supărat pe tine, Tony?
Sunt aici să-ţi mulţumesc.
Mi-ai dat cel mai mare dar pe care mi l-a dat cineva vreodată.
Disperarea.
Dacă îţi aminteşti, în Elveţia ai spus că ne întâlnim pe acoperiş, nu-i aşa?
Ei bine, în primele 20 de minute...
chiar am crezut că o să vii.
În următoarea oră...
ei bine, am luat în considerare să fac acel pas pentru a scurta drumul către parter,
dacă înţelegi ce vreau să spun.
Sincer, încă încerc să-mi dau seama ce s-a întâmplat cu primul şoarece.
Dar când priveam acel oraş de sus, nu ştia nimeni că sunt acolo,
nimeni nu mă putea vedea, nu se uita nimeni,
am avut un gând care m-a ghidat în anii următori.
Anonimatul, Tony.
Datorită ţie, de atunci a fost mantra mea, nu-i aşa?
Pur şi simplu conduci din spatele scenei.
Pentru că imediat cum dai o faţă răului,
Bin Laden, Gaddafi, Mandarinul...
- Le dai oamenilor o ţintă. - Eşti o mare figură.
- L-ai cunoscut, presupun? - Da, Sir Lawrence Obliviate.
Ştiu că uneori este puţin exagerat... Nu este pe deplin vina mea.
Are tendinţa... este actor de teatru.
Se spune că interpretarea sa a personajului Lear
a fost cea mai bună din oraşul Croydon, oriunde ar fi ăsta.
Oricum, ideea este că de atunci ori de câte ori tipul ăla solid cade din cer...
subtilitatea s-a pierdut.
Ce urmează pentru tine în lumea ta?
Ei bine, am vrut să te răsplătesc cu acelaşi dar pe care în mod graţios mi l-ai dat.
Disperarea.
Imaginile astea sunt în direct. Nu sunt sigur dacă îţi poţi da seama,
dar în acest moment trupul încearcă să se decidă
dacă să accepte "Extremis" sau să renunţe.
Şi dacă renunţă...
Trebuie să spun, explozia este spectaculoasă.
Dar până atunci, este foarte multă durere.
Nici măcar nu am vorbit de salariu încă.
- La ce pachet salarial te gândeşti? - Dă-i drumul.
- Aşteaptă, aşteaptă. Maya... - Am spus să-i dai drumul.
- Ce faci? - 1200 ml. Jumătate de doză şi sunt moartă.
În asemenea vremuri temperamentul meu este cumva pus la încercare.
Maya, dă-mi seringa.
Dacă mor, Killian, ce o să se întâmple cu soldaţii tăi?
Ce o să se întâmple cu produsul tău?
- Nu facem asta, bine? - Ce o să se întâmple cu tine?
Ce o să se întâmple dacă te supraîncalzeşti?
Vestea bună este că tocmai s-a eliberat un post înalt.
- Eşti un nebun. - Nu, sunt un vizionar.
Dar deţin un nebun, şi interpretează în seara asta.
Când o să-l avem pe Patriot, o să îmi ia 9-10 minute să-l dezasamblez.
Ei bine, asta este grozav.
Dar ultima dată când m-am interesat, era cineva înăuntrul lui.
Bună ziua, domnilor.
Salut, colonele.
Daţi-vă la o parte.
O să te scoatem de acolo, nu-ţi face griji.
O să avariezi armura.
Da, o să o avariez. Dar tu poţi să o repari, nu-i aşa?
O să duc costumul la bază şi vreau ca Potts să fie cu mine.
Este încă în faza a doua.
Nu surzeşti, nu-i aşa?
Ai grijă, este ediţie limitată.
Hei, codiţă...
Câţi kilometri sunt între Tennessee şi Miami?
1.248 kilometri.
- Foarte bine. - Serios?
- Poţi să-l opreşti? - Dacă îl strici îl plăteşti.
- Cred că o să-l cumpăr. - Bine...
Nu era al meu ca să-l dau, aparţinea surorii prietenului meu.
Din cauza asta o să te omor pe tine primul.
- Ce o să-mi faci? - O să vezi.
- Eşti legat de un pat. - Asta.
Asta.
Ieşi?
Nu deschide, nu deschide, nu deschide, nu...
În regulă, acum.
Respiri foc? Bine.
Este o zi glorioasă, Savin.
Mâine la ora asta o să-i avem pe cei mai puternici lideri vestici într-o mână.
Iar pe cel mai temut terorist în cealaltă.
O să deţin "Războiul Terorii".
O să creez cerere şi ofertă pentru tine şi pentru fraţii şi surorile tale.
Crede-mă, vei fi într-o băltoacă de sânge pe jos în 5, 4, 3...
Haide! 2...
Cum am primit noi schimbul ăsta?
În regulă, o să vă dau şansa să fugiţi. Puneţi armele jos
şi legaţi-vă de scaunul ăla. O să vă las în viaţă. În 5, 4...
Ar fi trebuit să plecaţi până acum. Ar fi trebuit să fi plecat deja.
Sunt mai mult decât înspăimântat.
Acum începe.
3, 4..
- Taci. - 54321!
V-am spus eu.
Unde este restul?
Sincer, nu-mi place să lucrez aici. Sunt foarte ciudaţi.
Mai bine mai târziu decât niciodată.
Nu de data asta. Nu faţa.
- E bine să revii. Apropo, salut. - Bună ziua, domnule.
Către tot personalul. Stark este în libertate undeva în complex.
Repet, Stark este în libertate undeva în complex.
Să mergem.
La naiba.
- Tony. - Rudy, spune-mi că tu erai în costum.
- Nu, tu îl ai pe al tău? - Ceva de genul ăsta.
Du-te în casa principală cât de rapid poţi.
Aş vrea să cunoşti pe cineva.
Voi, voi! Mişcaţi-vă! Ieşiţi!
- Camera este sigură. - Îl supraveghez pe Mandarin.
- Ce este asta? - Am câştigători.
- Tu cine eşti? - Dacă te mişti îţi sparg faţa.
Nu am ştiut că vor fi răniţi oameni. M-au minţit.
- El este Mandarinul? - Ştiu, este jenant.
Salut, sunt Trevor. Trevor Slattery.
Ştiu că sunt mai scurt în persoană, sunt puţin mic, toată lumea spune asta, dar...
Hei, dacă ai venit aici să mă arestezi,
sunt nişte oameni împotriva cărora aş vrea să depun mărturie.
Uite cum o să facem asta.
Spune-i unde este Pepper, iar el o să se oprească să mai facă asta.
Ce să oprească? Bine, asta a durut. Înţeleg, înţeleg.
Nu cunosc niciun Pepper, dar ştiu despre plan.
- Spune. - Ştii ce au făcut cu costumul meu?
Nu, dar ştiu un loc pe coastă...
Ceva care are legătură cu un vas mare. Pot să vă duc acolo.
Tony, jur în faţa lui Dumnezeu ca o să-i trag un glonte în faţă.
Iar următorul atac l-ar putea include pe vicepreşedinte.
- Asta este important? - Oarecum.
Da, puţin.
Aşadar?
Ce o să facem? Nu avem cu ce să ne deplasăm.
Hei, Ringo, nu ai spus ceva despre un vas mare?
Dacă am dreptate în legătură cu locul în care se află,
suntem la 20 de minute de Pepper.
Dar, de asemenea, trebuie să aflăm despre chestia cu vicepreşedintele, nu-i aşa?
Sigur.
Mă întreb pe cine sun acum. Pe vicepreşedinte.
- Alo? - Domnule, sunt Tony Stark.
Bine ai venit pe tărâmul celor vii.
Credeam că urmează să fiţi atras în campania Mandarinului,
şi trebuie să vă ducem undeva în siguranţă cât mai curând posibil.
Domnule Stark, sunt pe cale să mănânc şuncă cu glazură de miere,
înconjurat de cei mai buni agenţi ai agenţiei.
Iar Preşedintele este în siguranţă în Air Force One alături de colonelul Rhodes.
- Cred că suntem în siguranţă aici. - Domnule, eu sunt colonelul Rhodes!
Se folosesc de Patriotul de Oţel ca de un cal troian.
Or să-l ucidă pe preşedinte. Trebuie să alertăm imediat pe cei din avion.
Bine, mă ocup de asta.
O să închidem totul din motive de securitate.
Dacă este nevoie, avioanele F22 pot decola în 30 de secunde.
Mulţumesc, domnule colonel.
Rhodes şi Stark închidem.
- Este totul în regulă, domnule? - Nu se putea mai bine.
Te iubesc, scumpo.
Domnule colonel Rhodes. Mă bucur să văd că ai putut să vii, fiule.
Deja mă simt mai în siguranţă.
Trebuie să luăm o decizie.
Putem să-l salvăm pe preşedinte sau pe Pepper.
Nu-i putem salva pe amândoi.
Domnule, am noutăţi din Malibu.
Macaralele au ajuns în cele din urmă,
iar uşile pivniţelor sunt deschise chiar acum în timp ce vorbim.
- Dar costumul pe care îl port? - Armura este acum la 92%.
Va trebui să fie suficient.
Uite-l că vine, uite-l că vine.
- Fă o fotografie rapidă. - Sigur.
Este totul în regulă, domnule colonel?
Este o onoare, domnule preşedinte.
Dacă vrei să faci asta, fă-o.
Nu te grăbi, domnule. Nu aşa face Mandarinul treburile.
Domnule.
Air Force One este compromis.
Împuşcături în avion, creşteri abrupte de temperatură.
- Dă-mi imagini acum. - Imaginile sosesc acum, domnule.
Ăla este Rhodes?
Este cineva acolo?
Lasă-ne să ieşim.
Preşedintele! Acum.
Nu este aici.
Încearcă curenţii de aer.
Apropo, du-te să pescuieşti!
Scapă de asta, nenorocitul naibii.
- Câţi sunt în aer? - 13, domnule.
- Câţi pot să car? - Patru, domnule.
Linişteşte-te, linişteşte-te. Cum te numeşti? Heather?
Ascultă-mă, îl vezi pe tipul ăla? O să mă duc la el, iar tu o să-l apuci.
Ai înţeles?
O să îţi electrific braţul.
Nu vei putea să-ţi desfaci mâna. Putem să facem asta, Heather.
Încetişor. Vezi? Mai sunt 11.
Îţi aminteşti jocul acela numit "Butoiul cu maimuţe"? Asta o să facem.
- 6.000 metri. - Haideţi, toată lumea, apucaţi-vă maimuţa!
- Frumos! - 3.300 metri.
- 2.000 metri. - Haideţi, oameni buni.
Haide, haide, haide!
- Da! - 330 metri.
- 260 de metri. 60 de metri, domnule. - Este o maimuţă dificilă, să o prindem.
Salut.
Aţi făcut o treabă grozavă, oameni buni. Excelent.
Un efort bun de echipă. Suntem buni.
În regulă, Jarvis, dar am rezolvat doar jumătate de treabă.
Trebuie în continuare s-o salvăm pe Pepper...
Asta a apărut de nicăieri.
- Dă-mi nişte veşti bune, omule. - Cred că au supravieţuit toţi.
Slavă Domnului.
Da, dar nu l-am prins pe preşedinte.
Nu l-ai putut salva pe preşedinte cu costumul,
cum o să o salvezi pe Pepper cu nimic?
- Jarvis, este acel moment? - Protocolul "Petrecere", domnule?
Corect.
Bună.
Crezi că o să te ajute... nu o să facă asta.
Faptul că eşti aici nu este doar pentru a-l motiva pe Tony Stark.
De fapt, este mai jenant decât atât.
- Eşti aici ca... - Trofeul tău.
Bună seara, domnule.
Bine ai venit printre noi, domnule preşedinte.
Ai auzit vreodată de cimitirul elefanţilor?
Ei bine, acum doi ani, elefantul din această încăpere era această navă.
Asta este nava Roxxon Norco.
Desigur că-ţi aminteşti când a vărsat 100 milioane de litri de ţiţei în Pensacola.
Datorită ţie, nimeni important nu a fost tras la răspundere.
Ce vrei de la mine?
Nimic, domnule.
Am nevoie doar de un motiv să te omor care să dea bine la televizor.
Vezi tu, eu am trecut mai departe. Mi-am găsit un nou patron politic,
iar mâine la ora asta, o să aibă slujba ta.
Legaţi-l.
Hei!
Haide.
- Nu o să ai un atac de panică cu mine, nu? - Sper că nu.
Dumnezeule.
Este atârnat deasupra rezervorului cu motorină. Or să îi dea foc, omule.
Înmormântare stil viking.
- Execuţie publică. - Da, ucis de motorină.
Transmisia va începe peste scurt timp. Ocupaţi-vă poziţiile finale.
În regulă, asta este bine. Acum dă-mi imagini de la camerele A până la E
şi probează totul.
- Ai arma sus? - Da, ce fac?
Rămâi în spatele meu, acoperă-ne de sus şi nu mă împuşca în spate.
Înapoi, sus, în spate. În regulă.
- Ai văzut asta? L-am nimerit. - Da, ai ucis geamul.
Am ţintit becul? Nu poţi nimeri un bec de la distanţa asta.
Către tot personalul, avem intruşi.
Am rămas fără muniţie. Poţi să-mi dai un încărcător?
Nu sunt universale, Tony.
Ştiu ce fac. Eu le construiesc. Dă-mi altul.
Nu am niciunul care să se potrivească la arma aia.
Ai cinci încărcătoare. Bine, uite ce o să fac.
O să mă ridic. Eşti pregătit?
- Ce ai văzut? - Am fost prea rapid. Nimic. Mă uit acum.
Trei tipi, o tipă, toţi înarmaţi.
Dumnezeule, aş ucide pentru armură acum.
- Ai dreptate, avem nevoie de ajutoare. - Da, multe.
Ştii ceva?
- Aia este...? - Da.
- Alea sunt...? - Da.
Crăciun fericit, amice.
Jarvis, ţinteşte semnăturile termice "Extremis".
Dezafectează-le cât poţi de mult.
- Da, domnule. - Da, domnule.
Ce mai aştepţi? Este Crăciunul.
Du-i la biserică.
Domnilor.
Jarvis, pune-l pe Igor să liniştească asta.
- Aşa îţi petreci timpul, nu? - Toată lumea are nevoie de un hobby.
Heartbreaker? Ajută-l pe Snapper, bine?
- Bună sincronizare. - Da, asta este super.
Dă-mi şi mie un costum, bine?
Îmi pare rău. Sunt codate doar pentru mine.
- Ce înseamnă asta? - Te protejez eu.
Bună seara, domnule colonel. Te duc undeva?
Foarte amuzant.
Domnule, am localizat-o pe domnişoara Potts.
Era şi timpul.
Opreşte-te. Pune-l jos, pune-l jos. Pune-l jos.
Vezi ce se întâmplă când stai împreună cu fostele mele prietene?
- Eşti un mare ticălos. - Da, o să vorbim despre asta la cină.
Haide, încă puţin, iubito.
Te deranjează tipul ăsta?
Nu te ridica!
Este cald acolo înăuntru?
Eşti blocat? Te simţi puţin blocat?
Ca o micuţă ţestoasă care se prăjeşte în costumul său de ţestoasă?
Tony.
Ea priveşte.
Cred că ar trebui să-ţi închizi ochii.
Închide-ţi ochii.
Închide-ţi ochii, nu vrei să vezi asta.
Da, ia-ţi un minut.
Jarvis, dă-mi un costum, imediat!
Haide!
Domnule preşedinte! Rezistă, bine? Vin.
Rezistă. Rezistă.
Bine...
Pa!
Ţine-te bine!
Arătaţi foarte bine, domnule preşedinte. Dar o să am nevoie de costumul ăla înapoi.
Preşedintele este în siguranţă. Tony, curăţ zona.
Ai făcut o treabă bună.
- Eşti pregătit, domnule? - Cum adică "Pregătit"?
Pep, am ajuns la tine. Linişteşte-te, sunt la tine.
Uită-te la mine.
Iubito, nu pot ajunge mai departe, iar tu nu poţi rămâne acolo, bine?
Trebuie să-ţi dai drumul.
O să te prind, promit.
Ce păcat. Eu aş fi prins-o.
Ejectează!
Ei bine, aici suntem, pe acoperiş.
- Vine Mark 42. - Să fiu al naibii.
Fiul rătăcitor se întoarce.
Indiferent.
Nu o meritai, Tony.
Este păcat. Eram foarte aproape să o fac perfectă.
Bine, bine, bine. Încetineşte, încetineşte. Bine, ai dreptate. Nu o merit.
Dar uite unde te înşeli...
Era deja perfectă.
Jarvis, fă-mi un serviciu şi aruncă-l în aer pe Mark 42.
Nu!
Fără feţe false.
Ai spus că-l vrei pe Mandarin. Te uiţi chiar acum la el.
Eu am fost tot timpul, Tony, chiar de la început.
Eu sunt Mandarinul!
Nu am nimic.
Jarvis, subiectul din faţa mea nu este ţintă, anulează atacul!
Ce? Ce, eşti supărată pe mine?
Iubito?
Dumnezeule.
Am fost foarte violentă.
M-ai speriat ca naiba. Credeam că eşti...
Că sunt moartă, de ce? Pentru că am căzut de la 65 de metri?
- Cine face cea mai mare mizerie acum? - Este în continuare discutabil.
Probabil te admir puţin. De ce nu te îmbraci aşa şi acasă?
Sutien pentru sport, totul.
Ştii, cred că înţeleg de ce nu vrei să renunţi la costume.
Acum în legătură cu ce o să mă mai plâng?
Ei bine, mă cunoşti. O să mă gândesc eu la ceva.
- Vino aici. Nu, nu... - Nu mă atinge! Nu, o să te ard!
Nu, nu o să mă arzi. Nu eşti fierbinte.
O să fiu în regulă?
Nu. Eşti într-o relaţie cu mine, nimic nu va fi niciodată în regulă.
Dar cred că pot să rezolv asta. Da.
Eram aproape ca tine acum 20 de ani când am fost beat. Cred că te pot face bine.
Cu asta mă ocup. Repar lucruri.
Şi toate distragerile tale?
O să le reduc puţin.
Jarvis, hei.
Totul este terminat aici, domnule. Mai doriţi altceva?
Ştii ce să faci.
Protocolul "Ştergerea tablei", domnule?
La naiba, este Crăciunul. Da, da.
În regulă până acum? Îţi place?
Este suficient.
Şi astfel, cum a început dimineaţa de Crăciun, călătoria mea a ajuns la final.
Începi cu ceva pur, ceva interesant,
apoi vin greşelile,
compromisurile.
Ne creăm proprii demoni.
Domnule, aici!
- Scuzaţi-mă! - Domnule, aici!
Mă bucur să vă văd.
Aşa cum am promis, am făcut-o bine pe Pepper.
A fost nevoie de o "construcţie".
Dar apoi mi-am spus...
"De ce să mă opresc aici?"
Desigur, sunt oameni care spun că progresul este periculos.
Dar pot să pariez că niciunul dintre idioţii ăia
nu a trăit niciodată cu pieptul plin de şrapnele.
Iar acum, nici eu nu voi mai trăi aşa.
Lăsaţi-mă să vă spun, asta a fost cel mai bun somn pe care l-am avut de ani de zile.
Este în regulă. Este în regulă. Este în regulă.
Nu!
Arma cu aer comprimat-Mark 2 Prietenul tău, Mecanicul.
Dacă ar fi să închei asta odată pentru totdeauna,
cred că aş spune că armura mea
nu a fost niciodată o distracţie sau un hobby.
A fost un cocon.
Iar acum, sunt un om schimbat.
Poţi să-mi iei casa,
toate jucăriile şi aparatele mele.
Singurul lucru pe care nu mi-l poţi lua...
este că eu sunt Omul de Oţel.
Subtitrarea: Avocatul31 (Subtitrări-noi Team) Sincronizarea: Killer