Ó, óóó.
Páni a dámy, nyní chvíle ta nastává.
Ó, óóó.
Hledali jste v temnotách,
pot vám z čela skapává.
Ó, óóó.
NEJVĚTŠÍ SHOWMAN
A v morku kostí vám tepe touha až bolavá.
Přechází zrak, tají se dech,
tak realitu za zády nech.
Vzdej odpor, je to marné, nastup na naši loď.
Žij přítomností, zítřek za hlavu hoď.
Sen horečný přichází, je čím dál blíž.
Tak se poddej, dnes se pocitem tím opojit smíš.
Už hoří, vichr věje, už se protrhla hráz.
Díky slepé víře jsi nám
vydán teď napospas.
Už v základech se třesou zdi, co drží pohromadě
všechno, co znáš.
Když na cestu se s námi dáš,
tam do záře světel barevných,
kde království je zavržených.
Zde nemožné věci se vyplní přeci.
Á! Show nejlepší začíná!
Noc proměníme v den hned,
slunce může jen závidět.
Zde nemožné věci se mohou dít přeci.
Á! Show nejlepší začíná!
Zde najdeš vše, co sis kdy přál,
víc nebudeš nikdy chtít a před sebou to všechno máš.
Už nikdy nechceš odejít,
zde najdeš vše, co sis kdy přál,
víc nebudeš nikdy chtít
a před sebou to všechno máš.
Už nikdy nechceš odejít,
zde najdeš vše, co sis kdy přál,
víc nebudeš nikdy chtít
a před sebou to všechno máš.
Už nikdy nechceš odejít,
zde najdeš vše, co sis kdy přál,
víc nebudeš nikdy chtít
a před sebou to všechno máš.
Rozumím, ano.
Děkuji mockrát, pane Jeffriesi. Díky.
Ještě dnes ty peníze budete mít.
Jdeme.
Phineasi, pospěš si, nebo nám ujede vlak.
Stůj rovně.
Otři si to bláto.
Malíček nahoru.
Napnout ruku, loket ven.
Upíjej, nesrkej.
Malíček nahoru, napnout ruku,
loket ven.
Drž šálek vodorovně.
Pomalu šálek polož.
Zkusíme to znova?
Malíček nahoru,
napnout ruku,
loket ven.
Elegantně.
Charity, pojď sem.
Podívej se na ty šaty.
Tomu říkáš slušné vychování?
Je to moje vina, pane.
To já ji rozesmál.
Inu, díky za upřímnost.
Nepřibližuj se k mojí dceři.
Jak ses dostala ven?
Oknem.
Otec mě chce poslat do dívčího penzionátu.
Nevím, jaká mě čeká budoucnost.
Já ano.
Kdykoliv zavřu oči své,
tak přede mnou se rozprostře
vysněný můj svět.
Projdu tmou, za branou
bloumám zvláštní krajinou,
kde to znám nazpaměť.
Jen ať si o mně
kdo chce, co chce, říká.
Jen ať si říkají, že blázen jsem.
Jen ať mi celý svět do bláznů spílá,
když můžem spolu žít ve světě svém.
Když každý večer uléhám,
rej zářných barev v hlavě mám
a myriáda snů mi nedá spát.
Já přemýšlím, jak stvořit svět,
co v hlavě nosím tolik let,
jen myriádu snů to bude stát.
Z myriády snů svět můžem zbudovat.
Jen ať si o nás kdo chce, co chce, říká.
Jen ať si říkají, že blázni jsme.
-Ona... -Už dost!
Charity!
Jen ať nám celý svět do bláznů spílá.
Milá Charity
Ve svém světě azyl najdeme.
Když každý večer uléhám,
rej zářných barev v hlavě mám
a myriáda snů mi nedá spát.
Já přemýšlím, jak stvořit svět...
Stůj!
...co v hlavě nosím tolik let,
jen myriádu snů to bude stát.
Ne!
Z myriády snů svět můžem zbudovat.
Noviny! Úžasné příběhy z celého světa!
A myriáda snů mi nedá
spát.
Já přemýšlím, jak stvořit svět,
co v hlavě nosím tolik let,
jen myriádu snů to bude stát.
Z myriády snů
ten svět můžem zbudovat.
Pojďte! Staňte se zaměstnanci dráhy!
Tři jídla denně. Střecha nad hlavou.
Poctivá a hojná mzda. Vydělejte si majlant!
Spatřete širé americké pláně!
Na kolejích na vás čeká příležitost, pane!
Pane, vím, že jsem z chudých poměrů,
ale postarám se o vaši dceru
a zajistím jí stejný blahobyt, v jakém žila dosud.
Sbohem, máti.
Ona se vrátí.
Dříve či později ji omrzí ten váš
žebrácký život a požene se zpátky domů.
Když každý večer uléhám,
rej zářných barev v hlavě mám
a myriáda snů mi nedá spát.
Já přemýšlím, jak stvořit svět,
co v hlavě nosím tolik let,
jen myriádu snů to bude stát.
Z myriády snů svět můžem zbudovat.
I kdyby měl jen malý být,
chci s tebou v tvém světě žít.
Tak mi svěř sny své.
Ač nevím, zda se nepleteš,
slib mi, že vezmeš mě též
do světa v hlavě své.
Do světa, který vidím v hlavě své,
vidím v hlavě své.
Neboť když večer uléhám,
rej zářných barev v hlavě mám
a myriáda snů mi nedá spát.
Myriáda snů. Myriáda snů.
Já přemýšlím, jak stvořit svět,
co v hlavě nosím tolik let,
jen myriádu snů to bude stát.
Z myriády snů svět můžem zbudovat.
Náš svět můžem zbudovat.
-Pane Smithi? -Ano.
-Podívejte se na tohle. -Ovšem.
Ano, vidím. Díky, Chalmersi, to bude stačit.
Pane, Phineas Taylor Barnum. Když dovolíte, pane...
Myslím, že mám na víc,
než jen ťukat čísla do sčítacího stroje.
Četl jsem o Němci jménem Lilienthal, který sestrojil kluzák,
co dokáže vynést člověka do vzduchu.
Není to úžasné?
Kdybychom to využili v našem podnikání, bylo by to převratné.
Pánové! Věnujte mi prosím pozornost!
Všichni jste propuštěni.
Bankrot?
Já myslel, že tahle firma má tucet obchodních lodí.
Ano. Na dně Jihočínského moře.
Všechny je potopil tajfun.
Registr lodí
-Máš babu! -To si vypiješ!
Ahoj.
Proboha! Jsi doma nějak brzo.
A budu tu až do odvolání.
Ty ses na tu práci stejně nehodil.
Ani na jinou, očividně.
Proto je náš společný život tak zajímavý.
Charity.
Tohle není život, který jsem ti sliboval.
Ale já mám všechno, co chci.
Ale co ty zázraky?
A co jiného jsou podle tebe naše holky?
Pistolnice, koukejte, kdo přicválal.
Tati!
-Pojďte ke mně! -Neseš mi dárek?
Dárek k čemu?
-K mým narozeninám! -Cože?
-K narozeninám. -Ty nemáš narozeniny.
No dobře, jeden dárek mám,
ale ne ledajaký. Kdepak.
Je to ten nejúžasnější dárek ze všech.
Tento podivuhodný stroj
původně sestrojil Leonardo da Vinci před 400 lety.
Plány na jeho výrobu byly po staletí ztracené
až do minulého týdne, kdy bouře vyvrhla na pobřeží Nantucketu
vrak pirátské lodi.
Našli v něm lidské kostry a poklady
a ty plány, které nezískal nikdo jiný než firma J. W. Mercantile.
Krátce se objevily i na mém stole,
ale podařilo se mi vrýt si je do paměti.
A pokud jsem si je zapamatoval správně...
Všechno nejlepší, Caroline.
Tohle je přací stroj.
Řekneš mu svoje přání
a on je uschová do doby, než se splní.
I kdybys je zapomněla, budou vždycky tady.
Smím vyslovit přání?
Přistup blíž. Jen do toho.
Chci se vdát za Santa Clause.
To je dobré přání.
Já si přeju baletní piškoty.
To je také dobré přání.
Co si přeješ ty, maminko?
Já si přeju,
aby tohle štěstí trvalo věčně,
přeju to tobě i tobě
i tatínkovi.
Nuda!
Nuda?
Odkdy je štěstí nuda?
Když každý večer uléhám,
rej zářných barev v hlavě mám
a myriáda snů mi nedá spát.
Já přemýšlím, jak stvořit svět,
co v hlavě nosím tolik let,
jen myriádu snů to bude stát.
Z myriády snů
ten svět můžem zbudovat.
Cena kozího masa roste, takže vepřové boky zlevňují.
-Charlesi, odcházíme. -Hm?
Tahle banka půjčuje peníze jen lidem, co mají peníze.
Co čumíš, ty ťulpasi?
Pane Barnume.
Váš obchodní plán je riskantní a poněkud bizarní.
Je to sázka na jistotu, pane.
Lidé to nechtějí přiznat,
ale fascinují je exotické a morbidní věci.
Proto na ně zíráme.
Banka bude potřebovat solidní zástavu.
Zajisté, jinak bych se svým návrhem nepřišel.
Postupní smlouva k mojí flotile obchodních lodí.
Proč by nám banka půjčovala 10 000 dolarů?
Protože jsme jim poskytli zástavu.
-Ale miláčku, my žádnou zástavu nemáme. -Ovšemže máme.
V Jihočínském moři.
V Jihočínském moři?
Hluboko v Jihočínském moři.
A co jsme si za tu půjčku koupili?
"Barnumovo americké muzeum kuriozit."
Co je to za muzeum?
Místo, které tě uchvátí.
Místo, kde lidé uvidí věci, které nikdy neviděli.
-Voskové figuríny? -Jo. Jo.
V Evropě je to velká móda. Podívejte.
Marie Antoinette s bolavým krkem. Napoleon.
Pojďte sem. Vidíte?
Máme tu několik nejznámějších historických postav.
Ale všechny nejsou z vosku.
Tohle je veliký O'Malley.
Mistr eskamotáže. Král iluzí.
Nevypadáte jako kouzelník.
Jsem zloděj.
Výborný zloděj.
Načapal jsem ho, když mi kradl hodinky.
-Vidíš? -To je slon!
Ne ledajaký slon.
Můžu vám leccos sehnat. Stačí říct.
Díky.
Ano. Tohle je desetitunový samec přímo z afrických savan.
A podívejte se na tohle.
Nejvyšší žirafa na světě.
Smím jí vyšplhat na nohy?
V žádném případě. Dobře.
Ano, vím, jak to vypadá.
Jinak bych si o tebe dělala starosti.
Je třeba na tom trochu zapracovat.
Každý měsíc musíme splácet půjčku.
My ji splatíme. Potřebujeme jen zákazníky.
-Stovky návštěvníků. -Seženeme je.
Vítejte v Barnumově muzeu. Bude vás to stát hodinu času, pane,
ale změní vám to život. Představení se koná každou hodinu.
Máte hezké šaty.
Určitě to není pro slabší povahy, ale bude se vám to líbit.
Poloviční vstupné pro každého v klobouku.
To jste vy, pane.
Vítejte v Barnumově muzeu.
Nesmysl.
Vítejte v Barnumově muzeu, kde se...
Kolik se prodalo vstupenek?
-Tři. -Tři.
Rodinné výdaje Potraviny - Školní pomůcky
Tatínku.
Prodal jsi dnes nějaké vstupenky?
Pár. Jo.
Většina lidí pospíchala domů, je pátek.
PALEČEK
Ale pár jsme jich prodali.
Myslím, že máš v muzeu moc mrtvých věcí, tatínku.
Myslíš?
Má pravdu. Potřebuješ něco živého.
Už spinkejte.
Něco fantastického.
To je velké slovo.
Je to tvoje slovo.
Něco, co není vycpané.
-Třeba mořskou panu. -Nebo jednorožce.
Jednorožci neexistujou.
Ale mořské panny taky ne.
Vy musíte být Gertrude Strattonová. Hledám vašeho syna.
Já nemám syna.
Podle nemocničních záznamů ano.
Charles, že? Věk 22 let?
Charlesi!
P. T. Barnum, k vašim službám.
Dávám dohromady show
a potřebuju hvězdu.
Chcete, aby se mi lidi smáli.
Stejně se vám smějí, ale u mě za to budete placený.
Vidím vojáka, ne, generála,
jak cválá přes pódium se šavlí a pistolí
v nejkrásnější uniformě, co kdy kdo ušil.
Pohrnou se tam lidé z celého světa, a když ho uvidí, nebudou se smát.
Budou salutovat.
HLEDÁME! VÝJIMEČNÉ JEDINCE
A KURIOZITY
Jak to vypadá, děvčata?
Hej! Vy hledáte zrůdy?
Vím, kde jednu najdete.
Vážně?
Jdeme, holky.
Dobrý den.
Pane, tady nemáte co dělat.
Promiňte, kdo to tady zpívá?
To vy, že ano?
Pane, prosím, odejděte.
Jste talentovaná, obdařená...
Výjimečná.
Jedinečná.
Dokonce bych řekl krásná.
Pane.
Nechte mě prosím být.
Nechápou to, ale pochopí.
Ta fronta je tak...
Bože můj! Proboha.
Dobře. Anne a W. D. Wheelerovi. Sourozenci?
Ano, pane.
Výborně. Co je váš obor?
Visutá hrazda.
Visutá hrazda. Dobře.
Lidem se nebude líbit, když nás uvidí na pódiu.
Na to právě spoléhám.
NEJLEPŠÍ ČÍSLO NA VISUTÉ HRAZDĚ
Máte to po celém...
Po celém těle.
Výborně. Nepotřebuju to vidět.
TETOVANÝ MUŽ
Ano!
HOCH - PES
Smím se jen zeptat, kolik vážíte? Máte nějaké přesné číslo?
-Raději bych to neříkal, ale... -Zůstane to mezi námi.
250 kilogramů.
-Říkal jste 350? -Ano, 350 kilogramů!
NEJTĚŽŠÍ MUŽ NA SVĚTĚ
Jak se jmenujete?
Vasilij Palvos, pane.
Jo, to jméno změníme.
Myslím, že jste Ir.
IRSKÝ OBR
A máme program!
Je pěkný, ale musí být pětkrát větší!
A chci ho mít všude!
Na kočárech, na vlacích,
na tramvajích, bednách, lahvích od mléka, všude, kam se podíváš!
Barnumovo americké muzeum.
Rád vás vidím, pane.
Den po dni živoříš, s hlavou svěšenou,
na zádech nebes tíž.
Jak zombie se potácíš.
Dvakrát, prosím.
Ze své dřímoty
se však snadno probudíš.
Chodíš jak bez duše tělo, věříš, že to tak být mělo,
stačí stisknout vypínač a temný den si prozářit.
Na obloze slunce hoří, vlastní svět se pokus stvořit,
třeba hned zkus dát se v let a můžeš jiný být.
Začni žít, začni žít,
zapal plamen svůj, dál ho přiživuj.
K nebeským výšinám
oči upíráš, až z nich závrať máš.
Fantazii popusť uzdu jen, hned se staneš novým člověkem,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
A pak nelze už se vrátit zpět, do světa, v němž žil jsi tolik let,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
Tak začni žít!
Lettie! Lettie!
-Publikum čeká! -Na co?
-Na vás. -Ne.
Ještě to netuší,
ale stanete se jejich miláčkem.
Věřte mi.
Palečku!
Nahoru!
Vidím v očích tvých,
žes uvěřil lži, že tvář musíš schovávat.
Máš strach vyjít ven,
dveře zamykáš,
tak přestaň se už bát.
Přítmí navždy opouštíme, jaké to je, oba víme.
Když spatříš slunce zář, neváhej, a život navždy změň.
Světlo z blesků zkusme chytit,
na cestu nám bude svítit.
Světu vzkaž, že na víc máš,
a na strach zapomeň.
Začni žít, začni žít,
zapal plamen svůj, dál ho přiživuj.
K nebeským výšinám
oči upíráš, až z nich závrať máš.
Fantazii popusť uzdu jen, hned se staneš novým člověkem,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
A pak nelze už se vrátit zpět, do světa, v němž žil jsi tolik let,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
Tak začni žít!
Bravo!
Nádhera!
-Ještě! -Fantastické!
Tohle je zlé.
BARNUMOVO MUZEUM Primitivní cirkus založený na humbuku
"Trestuhodný." "Ponižující."
"Cirkus." To se mi líbí.
Přesně tak, tlusťochu!
Chceš chránit tu vousatou ženskou?
Hej!
-Tak dost! -Zrůdo!
Waltere!
Dovnitř, všichni. Okamžitě.
Hele, jak zdrhají!
-Nechceme vás tady! -Zmizte odsud!
Správně, zrůdy! Páníček vás volá!
To by stačilo, pane.
Představení skončilo!
K vašim službám!
Dejte tu recenzi přetisknout do všech novin v New Yorku.
Kdo s ní přijde, má poloviční vstupné.
POLOVIČNÍ VSTUPNÉ do BARNUMOVA MUZEA
VYPRODÁNO
My zveme vás, jen pojďte dál.
Přijď, pokud tajný sen ti nedá spát.
PRINC HUMBUKU
Poslechni včas, svůj vnitřní hlas.
Přijď, pokud toužíš svobodným se stát.
Se stát. Se stát!
Fantazii popusť uzdu jen, hned se staneš novým člověkem,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
A pak nelze už se vrátit zpět, do světa, v němž žil jsi tolik let,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
Hej.
Fantazii popusť uzdu jen, hned se staneš novým člověkem,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
Jo, jo.
A pak nelze už se vrátit zpět, do světa, v němž žil jsi tolik let,
pokaždé, když snům dáš volný průchod.
Pokaždé, když snům dáš volný průchod.
Tak začni žít!
Začni žít! Jo!
Buráky. Kupte si buráky.
Horké, slané buráky! Pekelně horké!
Jedny pro mě, jedny pro dámu.
O'Malley.
Vida, pan Bennett z Heraldu.
Jdete na další představení?
Povězte, pane Barnume,
nevadí vám, že prodáváte samé falzifikáty?
Připadají vám ty úsměvy falešné?
Nezáleží na tom, kde se berou. Ta radost je pravá.
Takže vy jste filantrop?
Hyperbola není ten nejtěžší zločin.
Lidé trpí víc kvůli příliš malé než příliš velké fantazii.
Krédo skutečného podvodníka.
Pane Bennette, kdy jste se naposledy usmál
nebo se pořádně zasmál? Od srdce zasmál?
Divadelní kritik, který se neumí radovat z divadla.
Kdo je tu podvodník?
Jo, a pane Bennette.
To slovo, kterým jste označil moje představení?
Zní jak zvon.
CIRKUS P. T. BARNUMA
A teď tudy.
Nemyslíš, že si v životě užiju dost slepé víry?
Proto je tak zábavný, ne?
Jen pojď. Tak jo.
Připravená?
-Je náš? -Ano.
Tak pojď. Jdeme.
Zaberte.
Páni.
Helen, tohle je pro tebe.
A Caroline, tohle je pro tebe.
V téhle ulici je baletní škola.
Hned za domem tvých rodičů.
Neříkej, žes koupil tenhle dům jen proto, abys dal našim sežrat svůj úspěch?
No, to nebyl jediný důvod.
Tohle je život, který jsem ti slíbil.
Smím prosit?
Phine, ten dům je krásný, ale my to všechno nepotřebujeme.
Trvalo mi to pouhých 25 let, ale vítej doma, Charity Barnumová.
-Dobrý den. -Tamhle je Barnum.
Drahoušku, kdo je ten mladík?
To je Phillip Carlyle.
Prý trochu skandalista.
Jeho poslední hra byla v Londýně šlágr.
Hra? Někdo zaplatí za to,
že sleduje pár lidí, jak dvě hodiny stojí a mluví,
a mně říkají švindlíř.
Fuj, co to tady smrdí? Cítíš to?
Fuj. Něco tu fakt smrdí.
Už vím, co to je. Buráky.
Vidím to v živých barvách.
"Nejmladší primabalerína v historii Newyorského baletu."
Končím.
Co? Proč bys to dělala?
Začala jsem moc pozdě. Už to nedoženu.
Caroline, byla jsi nejlepší tanečnice na pódiu.
Myslíš, že nerozeznám talent?
Balet vyžaduje léta dřiny. To není jako cirkus.
Nedá se tam švindlovat.
Nesmí toho nechat. Ne.
Jen mezi ostatní děvčata nezapadá.
To pevně doufám.
V životě jsem neviděla tolik malých primadon.
Jo, ale ty malé primadony jsou pro ni
ta nejdůležitější věc na světě.
Naučí se je ignorovat, jako jsem to dělala já.
To není správné.
Newyorská smetánka nás nikdy nepřijme.
Museli by se na nás přestat dívat skrz prsty a začít dělat něco pořádného.
Tady nejde o mě.
Aha. Takže tady jde o něco jiného než vždycky?
Jen chci, aby byla hrdá na sebe a svou rodinu.
Ona je hrdá.
Nemusíme být Carlyleovi.
Pane Carlyle. Vy jste napsal tu hru?
Ano, už je to tak.
Vstupné vám vrátí u pokladny.
P. T. Barnum.
Ten z toho cirkusu?
Ano. Byl jste tam?
Chraň bůh. Ale viděl jsem ty davy.
Lidé chodí z vašich představení mnohem veselejší.
Což se o mé hře říct nedá.
A přesto jdou vstupenky na dračku.
Protože prodávám ctnost.
Smím vás pozvat na skleničku?
Chci se zaměřit na zámožné vrstvy.
Mít seriózní program, rozšířit pole působnosti, cílit na snoby.
Kdybyste jen tušil, jak jsou nesnesitelní.
Tak se přidejte k cirkusu.
Očividně máte pro šoubyznys vlohy.
Naučte mě, jak zaujmout intelektuály.
-To myslíte vážně? -Ano.
Pane Barnume, nemůžu jen tak utéct k cirkusu.
Proč ne? Zní to dobrodružně, ne?
Řekněme, že je pro mě pohodlnější
obdivovat vaši show z povzdálí.
Pohodlí, nepřítel pokroku.
Chápete, že bratříčkování s vámi
mě může stát dědictví?
Může vás to stát mnohem víc. Riskoval byste všechno.
Ale na druhé straně se z vás možná stane svobodný člověk.
Já dnes tu vám svůj návrh předkládám,
přemlouvat vás nehodlám, vždyť zrak vám slouží.
Zvu vás na pouť, kde zbavím vás všech pout,
skoncujte s rutinou, nač dál se soužit?
Vyměňte denní šeď za pestrých barev změť.
Vždyť kdo vám brání malinko se zbláznit?
Hrajte nóbl mládence, krále vší konvence,
nebo zkuste do rizika jít.
Vás by nelákalo snad ohranou svou roli k ledu dát?
Mám vám co nabídnout, tak se nechte na palubu vzít
a na druhý břeh dopravit.
Můžete jít cestou svou, anebo se mnou plout.
Dál v kleci žít, či ji konečně odemknout.
Náhle k letu naberete dech,
já vezmu vás na druhý břeh.
To má být vtip? Já, a váš společník?
Nechci vás zklamat, ale nemám zájem.
S vaším svolením se nyní poroučím.
Proč bych měl kvůli vám prchat z ráje?
Můj obdiv patří vám i těm vašim raritám.
Moc dobrý nápad, náramný nápad.
Já jsem členem smetánky, my nesbíráme skořápky
to s radostí vám přenechám.
Máte vlčí mlhu snad? Já svou nóbl roli hraju rád.
Vše co chci, to i mám, nechci na palubu s vámi jít,
na druhý břeh nechci dopravit.
Tak jděte cestou si svou, já si chci po svém plout.
Nežiju v kleci, takže nemám co odemknout.
Mám se vážně dobře, máte pech.
Prostě kašlu vám na druhý břeh.
Opravdu chcete takhle až do smrti žít?
Stále jen hýřit a pálenku pít?
Jestli do spolku s vámi se jednou skutečně dám,
mám z ostudy kabát, co nosí v cirkusu klaun.
Začněte žít už trochu, konečně smát se, hochu.
Já chci vám svobodu dát ke snění, a ta vás probudí
a žal váš zhojí, zboří zdi, co kolem stojí.
Nic nezíská ten, kdo se bojí.
Však rozhodnutí na vás přenechám.
Ten risk mě může přijít draho, jak sám víte.
Tak kolik procent ze zisku mi nabízíte?
Rozumím, že nechcete prostě přijít zkrátka.
Dám sedm procent, snad domluva bude hladká.
Pane, já nejsem dnešní, osmnáct račte dát.
Nač tolik skromnosti, nechcete rovnou padesát?
-Patnáct. -Osm snad.
-Dvanáct. -Devět můžu dát.
Deset.
Pane, zdá se, že jste získal obchodního partnera.
Získal jsem přeplaceného učedníka.
Doufám, že budete rád
-tuhle novou... -svou...
roli dobře hrát.
-Mám vám co... -...nabídnout,
tak se nechte na palubu vzít a na druhý břeh dopravit.
Když půjdete cestou mou,
když zkusím s vámi plout.
Kašleme na klec, už ji umíme odemknout.
Náhle k letu nabíráme dech
a plujeme na druhý břeh.
-Když půjdete cestou mou... -...až na druhý břeh.
-Když zkusím s vámi plout. -Plujeme na druhý břeh.
Tak doplujeme
až na druhý břeh.
My plujeme nad druhý břeh.
Kdo je to?
Hej! Tady si nikdo klobouk nekoupí. Běžte ven!
W. D., Anne, tohle je moje nejnovější akvizice, pan Phillip Carlyle.
-Moc mě těší. -Jo, mě taky.
Co hrajete, pane Carlyle?
Já nic nehraju.
Všichni něco hrají.
Pane Barnume!
Co?
Pojďte se na něco podívat.
Phillipe, pohněte!
Menší zádrhel.
Vždycky se nějaký najde, co?
BOJKOTUJTE BARNUMA
Nic tak nepřitáhne davy jako davy.
Nechceme vás ve svém městě!
Jděte domů, zrůdy!
Zrůdy!
"Ostuda města."
Barnumův cirkus rozdmýchal protesty
"Protesty upevnily reputaci pana Barnuma
"coby šiřitele pohoršení a obscenit."
"Pohoršení a obscenity." Pane Bennette, já se červenám.
Ne, já se červenám.
Proč ti záleží na Bennettově názoru?
Je to náfuka.
A snob.
Jo, a čtou ho všichni snobové v New Yorku. On myslí za ně.
Vy už si nelibujete v kontroverzi?
Jo, ono totiž... Poslyšte.
-Nemáte nějaký nápad? -Phillipe!
Víte co? Shodou okolností ano.
Helen, přestaň.
"Na příkaz královny
"zve majordomus pana Phinease T. Barnuma
"a jeho divadelní skupinu na audienci do Buckinghamského paláce."
Ta královna Viktorie? To je míněno vážně?
Trochu jsem zatahal za nitky.
Když chcete, aby vás společnost přijala,
proč nezačít
na samotném vrcholu?
Jsme zváni všichni?
Asi budu muset sdělit královně, že půjdeme buď všichni,
nebo nikdo.
Anglická královna!
Lepší to být nemůže.
Proč taky nemáme fraky?
Jsme kumštýři.
Ale vy kostým nemáte.
Vaše Veličenstvo, pan Phineas T. Barnum
a jeho Rarity z Ameriky.
Sním, či bdím?
Vaše Veličenstvo.
Dovolte, abych vám představil pana Barnuma.
Je mi ctí, pane Barnume.
Od svých přátel v Americe
jsem slyšela o vašem malém plukovníkovi.
Jsem generál, madam.
Jste ještě menší, než jsem čekala.
Vy taky nesaháte zrovna do stropu, zlato.
To šlo hladce.
Vaše Veličenstvo.
Phillipe.
Slečna Jenny Lindová.
Je oslnivá.
Kdo je to?
Ta operní zpěvačka.
Zpěvačka?
Je to nejznámější umělkyně v celé Evropě.
Tucetkrát vyprodala La Scalu.
O Pařížské opeře ani nemluvě.
Co to děláte?
Jdu za vámi, abyste mě mohl představit slečně Lindové.
-Představit vás? Sám ji neznám. -Jo.
Všichni ji znají. Sám jste to říkal.
No právě. Nemůžeme k ní jen tak nakráčet.
Proč ne? Máme osobní šarm. Ona je osoba.
Slečno Lindová.
Jmenuji se Phillip Carlyle.
A tento znamenitý gentleman vedle mě...
Phineas Taylor Barnum.
Potěšení je na mé straně.
No ovšem, vy jste ten Američan. Myslím, že už jsem o vás slyšela.
Jestli moje pověst sahá až sem,
asi dělám něco správně.
Anebo velice špatně.
Z hlediska publicity je v tom zanedbatelný rozdíl.
Mluvíte jako lotr, pane Barnume.
Showman, slečno Lindová, pouze showman.
Ten nejlepší na mé straně Atlantiku.
Inu, když to říkáte.
Říkám, ale nemusím.
-Kdepak. -Že?
Ne, je jeden z nejlepších.
To je od vás moc milé. Slečno Lindová,
přejdu přímo k věci. Rád bych vás přivezl do New Yorku.
A pokud souhlasíte, udělám z vás tu nejznámější zpěvačku
nejen v Evropě, ale na celém světě.
A už jste mě slyšel zpívat?
-Samozřejmě. -Ne. Neslyšel.
Ale stejně jako ta moje, i vaše pověst vás předchází
a já věřím vaší pověsti více než vlastnímu vkusu, takže...
Nikdy jsem v Americe nebyla.
Budete zpívat v tom největším divadle
s nejlepším orchestrem v nejbáječnějším městě na světě.
"Jenny Lindová.
"Pouze jedno představení." Nebo možná dvě.
A dvacet procent ze vstupného bude královská odměna za váš výkon.
Já většinu svých výdělků věnuji na charitu, pane Barnume.
Sirotkům a vdovám.
"Slavičí hlas. Andělské srdce."
To je geniální. Tisk bude z té historky šílet.
To není historka.
Smím se vás na něco zeptat, pane Barnume?
Na cokoliv.
Proč já?
Lidé chodí na moje představení, protože se rádi nechávají ošálit.
Chci jim aspoň jednou nabídnout něco ryzího.
Slečno Lindová.
Jenny Lindová
Jsou tu všichni. Jen se podívej. Dokonce i Winthropovi.
Jsi šťastný?
Budu, když to klapne.
Panebože. Doufám, že umí zpívat.
Co jí tak dlouho trvá?
Ještě se usazují.
-Což mi připomíná. -Co?
Právě dorazili Paleček, Lettie a ostatní.
Cože?
Kam je mám usadit? Do vaší lóže?
Do mojí? Ne, ta je moc na očích.
Na očích?
Akustika je lepší v prostoru na stání.
Ať jdou tam.
Slečna Lindová je připravena.
Dobře. Díky, díkybohu!
Tady je to super.
-Není to nádhera? -Jo.
-Krása. -Koukni na ty závěsy.
Dámy a pánové, děkuji vám za trpělivost.
Tady není ve svém živlu.
Co to má znamenat?
To je Barnum?
Tohle není cirkus.
Nedávno jsem měl tu čest slyšet ten nejbožštější hlas,
co jsem kdy slyšel.
Zničehonic je z něj znalec.
Vím, že to zní jako Barnumův humbuk,
ale sto lahví vychlazeného šampaňského jsou dokladem toho,
že to není jen nějaká laciná senzace.
Dovolte, abych vám představil
Švédskou slavici,
slečnu Jenny Lindovou.
Zadržet zkouším dech,
ať to trvá dál,
ať ta chvíle neskončí.
Ve mně jsi vzbudil sen,
sílí čím dál víc,
slyšíš, jak se dere ven?
Za ruku mě chyť,
sdílet se mnou to chceš?
Vždyť bez tebe, lásko,
mi záře stovek reflektorů,
hvězdy, spadlé z oblohy dolů,
nikdy nepostačí.
Nikdy nepostačí.
Ze zlata věže se malé zdají,
ruce, co svět podpírají,
mi nikdy nepostačí.
Nikdy nepostačí.
To vím.
Nikdy, nikdy.
Nikdy, to vím.
To vím.
Nepostačí.
To vím.
Mně záře stovek reflektorů,
hvězdy, spadlé z oblohy dolů,
nikdy nepostačí.
Nikdy nepostačí.
Ze zlata věže se malé zdají,
ruce, co svět podpírají,
mi nikdy nepostačí.
Nikdy nepostačí.
To vím.
Nikdy, nikdy.
Nikdy, to vím.
To vím.
Nepostačí.
Nikdy, nikdy
nepostačí.
Nikdy, nikdy
nepostačí.
To vím. To vím.
To vím.
Bravo!
Ještě!
Báječné!
Bravissimo!
Ještě!
Znamenité!
Bravo!
Přídavek!
To je moje manželka Charity a naše dcery.
No ovšem, tolik jsem o vás slyšela!
Tatínek mi říkal, že tě baví balet.
Ano, studuju balet.
Vážně?
-To se rozumí. -To se rozumí.
A co ty, Helen?
Vypadáte jako princezna, paní.
Musím uznat, Barnume,
že je neobyčejná.
Dokázala rozradostnit i toho nejzasmušilejšího kritika?
A v rukách skutečného šiřitele umění
by to mohla v téhle zemi někam dotáhnout.
Škoda že se zapletla s vámi.
Psaní vám jde opravdu líp, pane Bennette,
ač je tomu lze těžko uvěřit.
-Pane Barnume... -Ano?
-Chci se setkat se slečnou Lindovou. -Jak si přejete.
-Seznámíte nás? -Když mi dáte chvilku...
-Phineasi. -Ano?
Jste...
Velice úspěšný.
Díky.
Já vás představím.
Promiňte, Jenny. Chci vám představit rodiče svojí ženy.
Manželé Hallettovi.
Těší mě.
-Dobrý den. Nesmírně mě těší. -Mě taky.
Máti.
Dceruško.
To jsou...
Ano, to jsou vaše vnučky.
Phineasi, tady ne.
Tady ne?
Bojíš se, že udělám vašim ostudu před jejich nóbl přáteli?
Myslím, že to je nad moje síly.
Bezvýznamný muž jako já, kterému bylo souzeno vést bezvýznamný život.
Takové jmění, a stále jste jen krejčovský synek.
Odejděte.
Vidíte, Phineasi...
Já vám říkala, že šampaňské zdarma je nejlepší cesta do záhuby.
Charity.
Mohli byste prosím všichni pozvednout číše?
Na pana Barnuma,
který jednou provždy dokázal,
že postavení člověka je limitováno
pouze jeho fantazií.
-Na Barnuma! Na Barnuma! -Díky.
Na pana Barnuma.
Díky.
Je těžké vážit si bohatství a výsad,
když v nich člověk vyrůstá od narození.
Někdy mám pocit, jako bych sem nepatřila.
Vy?
Jsem nemanželské dítě,
což uvrhlo moji rodinu do hanby.
Život mi vždycky nějak připomene, že si nezasloužím místo v tomhle světě.
To nechává v mé duši trhlinu, kterou nedokážou zaplnit žádné ovace.
-Pane Phineasi! -Počkejte...
Ta ženská zpívá jako pánbůh!
Já vím.
Myslíte, že ji berou chlapi v uniformách?
Určitě. Co tady děláte?
Nemáte za hodinu představení?
To si stihneme dát aspoň tři sklenky, ne?
Pojďte, jdeme.
-Ne, Lettie! -Co je?
Je tu hlava na hlavě. Nemůžete se tu jen tak...
Počkejte!
Kdo bude platit vstupné, když vás tu může kdokoliv vidět?
-Jasné? Užijte si vystoupení. -Počkejte.
Dámy a pánové, přípitek!
Jenny, Amerika to možná ještě netuší,
ale stanete se jejich miláčkem.
Na slečnu Lindovou!
Já v temnotě jsem zvyklá žít.
"Z očí pryč nám zmiz,
"se zrůdou nechceme nic mít."
S hanbou snažím se své jizvy skrýt.
"Na útěk se dej,
"s láskou se můžeš rozloučit."
Však dupat po sobě je nenechám,
někde snad budou vlídní k nám,
neboť jsme nádherní.
Když ostrá slova tnou mě do uší,
tak je utopím, tak je přehluším.
Nemám strach, šrámů pár
možná mám na těle svém. Jsem, kdo jsem.
Pozor, už přicházím,
bubnů víření mě provází.
Na očích ať jsem všem,
neskrývám před světem to, kdo jsem.
Ó, ó, ó, ó!
Co tady dělají?
Ó, ó, ó, ó!
Ó, ó, ó! Ó, ó, ó! Ó, ó!
Zas další střely nalezly svůj cíl.
-Hej, ó, ó. -Jen palte dál.
-Ó, ó, hej, hej. -Já dnes před hanbou se obrnil.
My barikády boříme,
chceme spatřit slunce jas.
My bojovníci jsme.
-To svět udělal z nás. -To svět udělal z nás.
Dupat po sobě je nenechám,
někde snad budou vlídní k nám.
Běžte domů!
Neboť jsme nádherní.
-Když ostrá slova tnou mě do uší... -Hej, hej, hej.
-Tak je utopím, tak je přehluším. -Hej, hej, hej.
Nemám strach, šrámů pár
možná mám na těle svém, jsem, kdo jsem.
-Pozor, už přicházím. -Hej, hej, hej.
Bubnů víření mě provází.
Na očích ať jsem všem,
neskrývám před světem to, kdo jsem.
-Ó, ó, ó, ó. -Hej, hej.
-Ó, ó, ó! -Ó, ó, ó!
Ó, ó, ó! Ó, ó!
Jsem, kdo jsem.
-Ó, ó, ó, ó. -Hej, hej.
Také já si lásku zasloužím.
-Po ničem jiném víc netoužím. -Ó, ó, ó! Ó, ó, ó! Ó, ó.
Když ostrá slova tnou mě do uší,
tak je utopím, tak je přehluším.
Nemám strach, šrámů pár
možná mám na těle svém, jsem, kdo jsem.
-Pozor, už přicházím! -Pozor, už přicházím!
Bubnů víření mě provází.
-Přicházím, přicházím, přicházím. -Bubnů víření mě provází.
Na očích ať jsem všem, neskrývám před světem
to, kdo jsem.
Když ostrá slova tnou mě do uší,
tak je utopím, tak je přehluším.
-Tak je utopím! -Ó, ó, ó, ó!
-Tak je přehluším. -Ó, ó, ó! Ó, ó, ó!
Ó, ó.
Jsem, kdo jsem.
JENNY LINDOVÁ
Proč neuděláš další představení v New Yorku?
Proč chceš dělat turné?
Proč pochodoval Napoleon na Rusko?
Napoleon utrpěl porážku.
Napoleon neměl šedesátičlenný orchestr.
Šedesátičlenný orchestr?
Sežeň ty nejlevnější muzikanty a tohle neztrať.
Musíme je taky ubytovat.
Najmeme ženaté, můžou se dělit o lůžko. O'Malley, to je Carolinino prasátko.
-Kulisy na míru? Ohňostroj? -Jo.
V sálech?
Geniální nápad.
Ne. Počkej, P. T...
Tohle jsou ta nejproslulejší divadla.
Musíš předem skoupit všechny vstupenky.
Jo, vzal jsem si půjčku.
-A musíme Jenny zaplatit předem? -Byla to velká půjčka. Jasné?
Až do 40. představení z toho nebudeš mít ani cent zisku.
Do 41. představení.
Riskuješ všechno, co jsi tu vybudoval.
Jak myslíš, že jsem to vybudoval?
Zisk z turné nám vystačí na dlouho.
-P. T.? -Co?
Už jsi dlouho duchem mimo.
Tržby klesají, přibývají demonstranti.
Stačí přinutit lidi, aby přišli znova.
"Pokud jste v poslední době nebyli v Barnumově muzeu, jako byste tam nebyli."
Přitahuješ je ty.
Tvoje šílené nápady,
nová čísla, neobvyklé věci.
Co kdybys jim ukázal úsměv? To by bylo neobvyklé.
Zkoušejte dál. Zdůrazni jim,
že ti mají projevovat veškerou úctu, kterou si zasloužíš,
a přesto být k tobě milí.
To jsou k nám hosti, co?
Neřekl ani "dobrý den".
Nebo "na shledanou".
Jede na turné. Mrzí mě to.
Seber se trochu, Carlyle. Nemáš už být někde jinde?
Anne Wheelerová.
Pan Barnum mi tu měl nechat vstupenku.
Promiňte.
Měla být jenom jedna.
Ne, měly být dvě.
Bál jsem se, že moje pozvání nepřijmeš.
Pět minut do začátku.
Vždycky jsem si přála jít do divadla.
Phillipe, jsi to ty?
Máti.
Otče. Tohle je Anne Wheelerová.
Phillipe, to se nestydíš?
Pracovat v tom Barnumově podniku je jedna věc,
ale producírovat se se služebnictvem?
Anne!
Jak se opovažuješ takhle s ní mluvit?
Zapomínáš, kde je tvoje místo, Phillipe.
Moje místo?
Máti, jestli je tohle moje místo, tak o něj nemám zájem.
Anne.
Jsou úzkoprsí.
Proč ti záleží na jejich názoru?
Nejde jen o ně.
Na tebe se nikdy nikdo nedíval svrchu jako vaši na mě.
Tak se na nás dívají všichni.
Ty víš, že tě chci.
Není to tajemství skrývané.
Já vím, že mě chceš.
My ruce nemáme svázané.
Prý karty nepřejí nám a osud mezi nás stovky mil
vzdor naší touze dá. Já však v srdci tě mám.
Kdo zabrání mi, když se rozhodnu, že jsi mi souzená?
Přepišme příběh nás dvou,
ať hvězdy ví, že máš být má.
Rozdělit nás nemohou,
když budeš v mém vínku zapsaná.
Vše v rukou je tvých, vše v rukou je mých,
nikdo si bránit nám nedovolí.
Tak přepišme příběh náš hned,
ať jenom nám patří svět už dnes.
Není to snadné,
ač se chci za tebou rozběhnout.
V cestě jsou hory
a dveře, co nejdou odemknout.
Vím, že se na důvod ptáš, když přece uvnitř čtyř stěn
jsme schopni být jen ty a já.
Jenže náhle se zdá, když spolu vyjdeme ven,
vše být jen snaha zbytečná.
My nepíšem příběh nás dvou,
jak můžeš říct, že budu tvá?
Proti nám dál všichni jsou,
a já nejsem v tvém vínku zapsaná.
Ani v rukách tvých či v rukách mých
není, co nám kdo být dovolí.
Jak přepsat příběh náš hned,
aby jen nám patřil svět už dnes?
Já chci s tebou jen vzlétnout výš.
Když padám, tak mě zachytíš.
Odevzdej se mi, buď mi blíž.
-To zdá se nemožné. -Není to nemožné.
Není to nemožné?
Věř, že to možné je.
Jak přepsat příběh nás dvou?
Řekni, že jsi osud můj.
Rozdělit nás nemohou,
hledal jsem tě celý život svůj.
Vše v rukou je tvých, vše v rukou je mých,
nikdo si bránit nám nedovolí.
Tak přepišme příběh náš hned,
ať jenom nám patří svět.
Ty víš, že tě chci.
Není to tajemství skrývané.
Však nesmím tě mít.
Nejde to, ruce mám svázané.
Napřed sis koupil dům ve stejné ulici jako naši.
Pak ses setkal s královnou.
Potom jsi pozval Jenny Lindovou, pak mého otce.
Kdy už budeš mít konečně dost?
Dělám to pro Caroline a Helen.
Rozhlédni se kolem sebe. Mají všechno.
-Ty to nechápeš. -Chápu.
Ne, nechápeš.
Jak bys mohla?
S mým otcem zacházeli jako s kusem hadru.
Se mnou zacházeli jako s kusem hadru. Ale s mými dětmi nebudou.
Nepotřebuješ, aby tě milovali všichni, Phine.
Jen pár dobrých lidí.
To vím.
Pane.
Ne, ne! Tatínku!
Tatínku!
Tatínku, ne! Počkej!
-Tatínku! -Jeď!
Počkej, tatínku!
Jsou lidé, co chtějí v životě
mít klid a řád.
Vše svázané mašlí.
Jiní zas na moře
nehodlají vyplouvat.
Vždyť co by tam našli?
Však já za tebou
půjdu kamkoliv.
Do světa, v němž
jsme žili dřív.
Hory i údolí, kraj ten má rozličný ráz.
Pouště i moře.
Vtáhneš mě tam,
ve snu přestaneme vnímat čas.
Pomine hoře.
Já dám všechno všanc,
když s tebou smím být.
Já dám všechno všanc,
když po svém můžem žít.
Za ruku vzals mě
a slíbil se nedívat zpět.
My po laně jdeme.
Závrať nás jímá,
když vidíme pod sebou svět.
My po laně jdeme.
Nevím však,
jestli zachytíš můj pád?
Bravo!
Spoustu výhledů krásných skýtá tohle dobrodružství,
já po laně s tebou
chci jít. Ó, ó, ó, ó.
Chci jít. Ó, ó, ó, ó.
Chci jít.
"Jako bychom úplně poprvé poznali,
"co ve skutečnosti zpěv je."
TURNÉ JENNY LINDOVÉ SENZAČNÍ ÚSPĚCH
"Slečna Lindová si zaslouží naši nejvyšší úctu a nejbouřlivější ovace."
-To je... -Svět nám leží u nohou.
Nuže, pane Barnume.
Tímto připíjím na uskutečněné sny.
Díky, Jenny.
Do představení zbývají dvě hodiny.
Dala jsem vám celý svět, ne?
Měl bych jít.
Jen vás rozptyluji. Omlouvám se, Jenny.
-Ne. -Dokončete turné beze mě.
Cože? Vy odjíždíte?
Itinerář je jasný.
Tak takhle je to.
Jak to myslíte?
Jsem jen další z vašich atrakcí.
-Jenny. -Končím.
Jenny. Jenny, prosím.
Musíte dokončit turné.
Musím?
Zruinuje mě to.
Když kašlete na ostatní lidi, pane Barnume,
ruinujete se sám.
Dal jsem v sázku všechno.
Já taky.
A zdá se, že jsme oba prohráli.
Hvězdy, spadlé z oblohy dolů,
nikdy nepostačí.
Nikdy nepostačí.
Ze zlata věže se malé zdají,
ruce, co svět podpírají,
mi nikdy nepostačí.
Nikdy nepostačí.
Díky.
Co to bylo?
To bylo moje sbohem.
Děkujeme vám všem za návštěvu.
-Řekněte o tom přátelům a sousedům! -Krásné představení!
Kdo se dobře bavil? Vy? Vy?
Řekněte všem, jak jste se v cirkuse pobavili!
Každý večer nová čísla!
Hej! Principále.
Pánové, musím vás požádat, abyste odešli.
Tohle je naše město, hochu.
Odejít byste měli vy.
Vy i vaše zrůdy.
I vaši bubáci.
Pane.
Řeknu to naposledy.
A pak co, hošánku?
Nech toho!
Na něj!
Na ně!
-Že by to byla ona? -Myslím, že ano.
Tatínku!
-Holky, holky, holky! -Tatínku!
Vy jste ale vyrostly. Už toho nechte.
Proč ses vrátil dřív?
Stýskalo se mi po tobě.
To zní jako humbuk.
Hoří!
-Z cesty! -Honem!
Rychle! Je to v cirkuse.
Utíkejte! Rychle! Hoří!
Holky, držte se za mnou. Honem. Rychle!
Držte se při sobě!
Phillipe! Jsou všichni venku?
-Všichni v pořádku? -Jo.
Co zvířata?
Pustili jsme je. Jak jinak?
W. D., kde je Anne?
Kde je Anne? Kde je Anne?
Ne, Phillipe! Ne!
Počkej! Tam nemůžeš!
Anne!
Phillipe!
Pumpujte dál!
W. D.!
Tamhle je! Tamhle je!
Phillipe!
-Phillipe! -Tatínku!
-Ne, tatínku! -Tatínku!
Tatínku!
Ustupte! Prosím!
Tatínku!
Nosítka!
Nadýchal se hodně kouře.
Ještě dýchá. Honem.
Honem, naložte ho!
Zvednout!
Přepišme příběh nás dvou,
ať hvězdy ví, že máš být můj.
Rozdělit nás nemohou,
když budeš v mém vínku zapsaný.
Zaberte, chlapi!
Honem! Dopředu!
Thomasi, pomoz mi to zlomit.
Jestli se mi jdete vysmát, varuju vás.
Chytili ty lumpy, kteří založili požár.
Říkal jsem si, že vás to bude zajímat.
Vaše show se mi nikdy nelíbila.
Ale myslím, že lidem ano.
Líbila. Líbí.
Uměním bych to sice nenazval.
Ovšemže ne.
Ale postavit vedle sebe na pódium všelijaké lidi
různých barev, tvarů, velikostí,
prezentovat je jako rovnocenné...
Jiný kritik by to možná označil za "oslavu lidskosti".
To by se mi líbilo.
Doufám, že svůj podnik obnovíte.
Díkybohu za Jennyino turné.
Zisk z něj nás vytáhne z bryndy.
Vy to nevíte?
JENNY LINDOVÁ KONČÍ!
Bohužel.
BARNUMŮV SKANDÁL
Charity?
Proboha, Charity.
Nechci s tebou mluvit.
K ničemu nedošlo.
-Je to nesmysl. -Jistě. K ničemu nedošlo.
Je to na titulní stránce všech novin v New Yorku.
Ona to na mě narafičila. Já ji nemiluju!
Ovšemže ne.
Nemiluješ ji, ani mě, ani nikoho jiného.
Jenom sebe a tu svou show.
Co to děláš?
Vracím se domů.
Tohle je tvůj domov.
Banka...
Máme se vystěhovat.
Proč ses mě na to nezeptal?
Souhlasila bych.
Riziko mi nikdy nevadilo, ale vždycky jsme ho podstupovali společně.
Čekal jsem, že vás tu najdu.
Jak se litujete.
Panstvo, jestli si jdete pro výplatu, peníze jsou pryč. Všechny.
-Nemám vám co dát. -Sklapni, Barnume.
Ty to vážně nechápeš.
Naše vlastní matky se za nás styděly.
Celý život nás schovávaly.
Pak jsi nás ty vytáhl na světlo.
A teď nás taky házíš přes palubu.
Možná jsi švindlíř.
Možná ti šlo jen o prachy.
Ale dal jsi nám skutečnou rodinu.
A cirkus,
který se nám stal domovem.
Chceme svůj domov zpět.
Já viděl slunce zhasínat
a cítil severáku chlad.
Zjistíš, s kým lze počítat,
když začne hřmít a zdi rozpadat.
Co z těchhle sutin
vydrží,
jen to se ryzí zdá.
Všem ztrátám vzdor
jsem bohatší,
cestu našel jsem
zpět k vám.
Já s královnami sekt jsem pil,
politikům za řeč stál.
Já však cizí sny si vyplnil,
do vlastních pastí jsem se nachytal.
Já bez ustání chtěl uznání.
A rychlost šílenou nabral ten vlak.
Když vidím vás,
mám nutkání,
zas uvěřit na zázrak.
A přísahám,
že světlem ramp se nedám opájet.
Přísahám,
co odložit se mělo, začne hned.
To začne hned.
Ať slib můj ze srdce zní
jako chorál vítězný.
Přísahám.
Zas domov vrátíš nám.
Vrátíš nám.
Zas domov vrátíš nám.
Vrátíš nám.
Zas domov vrátíš nám.
Vrátíš nám.
-Přísahám. -Zas domov vrátíš nám.
Zas domov vrátíš nám.
Vrátíš nám.
-Zas domov vrátíš nám. -Vrátíš nám.
Vrátíš nám.
-Zas domov vrátíš nám. -Vrátíš nám.
Ano!
Vrátíš nám.
-Zas domov vrátíš nám. -Vrátíš nám.
Vrátíš nám.
Přísahám.
Já světlem ramp se nedám opájet.
Přísahám.
Co odložit se mělo, začne hned.
To začne hned.
Ať slib můj ze srdce zní
jako chorál vítězný.
Přísahám.
-Přísahám. -Zas domov vrátíš nám.
Zas domov vrátíš nám.
Vrátíš nám.
Zas domov vrátíš nám.
Vrátíš nám.
Ty jsi tady.
Domov náš.
Vrátíš nám.
Domov náš.
Vrátíš nám.
Domov náš.
Vrátíš nám.
Caroline! Je tady!
Rád bych mluvil se svou ženou.
Není tady.
Je na pláži!
Přivodil jsem tobě a naší rodině strasti.
Varovala jsi mě,
ale já neposlouchal.
Já jen...
Chtěl jsem být víc, než jsem.
Já nikdy nechtěla nic jiného než muže, do kterého jsem se zamilovala.
Ze srdce ti dávám slib,
poučím se ze svých chyb.
I kdyby měl
jen malý být...
Přísahám.
Banka odmítla?
Důrazně.
Opakovaně.
V téhle zemi se asi nenajde bankéř, kterého bych umluvil,
aby mi půjčil další peníze, takže...
Bohužel vás musím všechny zklamat.
Bez obav, Barnume. Už jsme si na to celkem zvykli.
Víš, Barnume,
když jsme se seznámili,
měl jsem dědictví, uznání
a otevřené dveře na všechny večírky ve městě.
A teď je to díky tobě všechno fuč.
A zbylo mi jen
přátelství, láska a práce, kterou zbožňuju.
Vnesls mi do života radost.
-Nám všem. -Ano, ano.
Kéž by banka vzala radost jako zástavu.
Oni možná ne,
ale já ano.
Patří mi 10 % firmy.
Věděl jsem, pro koho pracuju,
takže jsem měl dost rozumu, abych si týdně vybíral svůj podíl.
Phillipe, nedovolím ti, abys na mě sázel.
Ale dovolíš.
Nehraj si najednou na rozumného.
Společníci.
50:50.
Společníci.
Jo!
Jen se bojím, že nebudeme mít na novou budovu.
Ano.
Budova. Nepotřebujeme budovu.
Nemovitost na Manhattanu je strašná investice.
Ale můžu koupit za hubičku pozemek dole u loděnic!
Potřebujeme jen stan.
-Á! Show nejlepší začíná! -Honem, honem!
Ó, óóó!
Vyvrhelů horda na vás řítí se v poklusu.
Ó, óóó!
Ztracenci se tu najdou, stanou se králi cirkusu.
Vzdej odpor, je to marné, nastup na naši loď.
Žij přítomností, zítřek za hlavu hoď.
Už žasnou nad tou krásnou všichni podívanou.
Tak se poddej, musíš vstoupit,
nemáš na vybranou,
tam do záře světel barevných,
kde království je zavržených.
Zde nemožné věci
tě omámí přeci.
Á! Show nejlepší začíná!
Noc proměníme v den hned,
slunce může jen závidět.
Zde nemožné věci
se vyplní přeci.
Á! Show nejlepší začíná!
Zde najdeš vše, co sis kdy přál,
víc nebudeš nikdy chtít
a před sebou to všechno máš.
Už nikdy nechceš odejít,
zde najdeš vše, co sis kdy přál,
víc nebudeš nikdy chtít
a před sebou to všechno máš.
Už nikdy nechceš odejít.
Už nikdy nechceš odejít,
ze záře světel barevných,
kde království je zavržených.
-Zde nemožné věci... -Tohle je pro tebe.
...se vyplní přeci. Á! Show nejlepší začíná!
Co budeš dělat ty?
Sledovat, jak vyrůstají moje dcery.
-Show musí pokračovat. -Noc proměníme v den hned,
slunce může jen závidět.
Zde nemožné věci se mohou dít přeci.
Show nejlepší začíná!
Tam v záři světel barevných,
kde království je zavržených.
-Zde nemožné věci se vyplní přeci. -Nemožné věci se vyplní přeci.
Á! Show nejlepší začíná!
Noc proměníme v den zas
a zdi nezastaví nás!
Zde nemožné věci se mohou dít přeci.
Á! Show nejlepší začíná!
Zde najdeš všechno, co sis vždycky jenom přál,
a zázrak, v který doufals, se tu skutkem stal.
A zdi nezastaví nás!
-Á! Show nejlepší začíná! -Jo!
Á! Show nejlepší začíná!
Á! Á! Á! Á!
Tatínek!
Á! Á! Á! Á!
-Á! Show nejlepší začíná! -Ahoj, holky!
-Ahoj! -Á! Á! Á! Á!
-Á! Á! -Z cesty!
Á! Á!
Á! Show nejlepší začíná!
-Á! Show nejlepší začíná! -Show nejlepší začíná!
-Á! Show nejlepší začíná! -Show nejlepší!
Show nejlepší začíná!
Zde najdeš vše, co sis kdy přál,
víc nebudeš nikdy chtít
a před sebou to všechno máš.
NEJUŠLECHTILEJŠÍ UMĚNÍ JE PŘINÁŠET OSTATNÍM RADOST - P. T. BARNUM
Překlad: Petr Putna