Så her er det?
Ja, her er det.
Meh...
Skatt, du vet hvor viktig det er for faren din. Prøv å gi det en sjanse.
-Taket trenger reparasjon. -Du får hjelpe meg i sommer.
-Det er ingen dekning her! -Jeg skal plante en hage.
-Et hus uten mobildekning? -Det fins dekning i et rom der oppe.
Du må bare... lene deg litt ut av vinduet litt.
-Det er rommet mitt da. -Toppen. Det er badet.
-Blir jeg straffet for noe? -Vi kom akkurat og du klager alt.
-Ro deg ned litt, takk. -Greit. Nøklene?
-Hallo? -Spence? Spencer?
-Hun trenger internett. -Vi skulle begrense skjermtiden.
Ja, men det gikk sånn for det er det tenåringer gjør.
Kom an. Vi trenger bare litt internett.
-Jeg elsker deg. -Og jeg deg.
-Er dere familien Coleman? -Ja, jeg viser hvor dere kan sette alt.
Det er uetisk og totalt...
NASA er oppspilt i dag for en ny oppdagelse som kan...
Det var "Love, lies and fiction" med "Simple life" og jeg er Leslie Ann
med deres morgenmiks. En vakker dag her i sentrale Oneonta. Solen skinner.
Hun er fortsatt på radioen. Dette stedet forandres visst aldri.
INTERNETTBUTIKKEN
Ålreit...
-Hallo, sir. -Internettbutikken?
Vi fikk klager for vår dårlige service, så i stedet for å løse det
tok vi et nytt navn.
-Jeg er her for å skaffe internett. -Da har du kommet rett.
-Overføring eller ny konto? -Ny konto.
Det er ikke til meg, men datteren min, men jeg betaler, så det er vel til meg.
Man kan ikke blåse i teknologien. Tilpass deg eller dø.
-Og hva er den nye adressen? -113 Herrick Hill Road.
Å, nei... Dette er ikke bra i det hele tatt. Sir...
-Du kan ikke få internett. -Ikke engang litt?
Nei, du er utenfor serviceområdet. Vi kan dra en kabel, som vil koste...
-33.412 dollar. -Hva i helvete?
-Betaler du kontant eller med kort? -Nei, jeg tenker ikke...
-Det må finnes andre alternativ. -Vi tilbyr en avbetalingsplan.
Nei, jeg mener en satellitt eller noe.
En parabol får ikke inn noe signal der heller. Merkelig.
-Typisk. -Hva skal dere gjøre?
Kom an, Lynn.
-Hei. -Hei, der er du.
Unnskyld, men jeg måtte løpe opp. Det er god dekning her oppe.
-Hvordan gikk det? -Dårlige nyheter.
-Vi kan ikke få internett. -Ikke engang litt?
Nei. Vi er utenfor serviceområdet og satellittene funker ikke heller.
-Så...hva sier vi til Zoe? -Faen også!
Kunne han ikke kjøpe et hus med fungerende lyspærer?
Hun vil at du kjøper lyspærer.
Unnskyld meg. Kan du fortelle...
-Kenny? -Spence.
-Så du har flyttet tilbake? -Hvordan visste du det?
-Liten by, du vet. -Nettopp.
-Så hvordan har pappaen din det? -Han døde for noen år siden.
Han etterlot forretningen til meg, så jeg driver den nå.
-Jeg beklager. -Det er ok.
-Kan du si noe om smartlyspærene? -De er superbra. Alle kjøper dem.
Du kan slå på og av dem med en app. Man kan til og med bytte farge.
-Vil du ha noen eller? -Nei, jeg tar vanlige lyspærer.
Jeg skjønner. Så hvor er det nye huset?
-Tre kilometer utenfor byen. -Kult.
-Takk. -Ingen problemer.
-Jeg trenger ingen pose. -Nei, det er ok.
-Vær så god. -Så, hva med...
-...deg selv? Har du familie igjen i byen? -Nei, bare forretningen.
Ja...
-En stor nyhet i dag? -Har du ikke hørt det?
NASA har noe stort å rapportere. De har pratet om det hele dagen.
NASA? For noen skøyere. Dere vet vel at jorden er flat?
Jo mindre jeg vet om omverdenen, desto bedre.
-Vi burde ses og ta en øl noen dag. -Ja, en gang, men jeg må hjem til...
-Du skal få nummeret mitt. -Det er så mye akkurat nå.
-Nei, vent. Jeg skal bare finne pennen. -Nei, det trengs ikke.
-Jeg burde dra, jeg har masse å gjøre. -Her er den.
Et øyeblikk. Vær så god.
-Det er mobilnummeret mitt. -Toppen.
-Ålreit. Takk. -Godt å se deg.
-Ja, ha en fin dag. -I like måte.
Spence.
NASA skal sende live. Vi setter over til dem nå.
Mine damer og herrer, takk for at dere lytter.
For åtte timer siden ble et objekt oppdaget nær jorden av våre teleskop.
Det hadde ikke ble oppdaget tidligere på grunn av dets bane bak solen.
Ifølge våre tidlige beregninger har vi regnet ut at en asteroide
vil slå ned på USAs fastland de kommende 72 timene.
Vi vil ha mer informasjon om eksakt nedslagssted snart,
men alt nå åpner vi opp...
-Kom an! Nå? -Det vil løse seg.
-Vi er midt ute i ingen steder. -Alt løser seg ikke, mamma.
Selv om den slår ned midt i Idaho kan det føre til en kjedereaksjon.
Logistikk som kollapser, overbelastede kraftnett, for ikke å nevne miljøet.
Skatt. Mennesket har hatt problemer siden tidenes begynnelse.
Og hva som enn hender, klarer vi å løse det.
Si det til dinosaurene.
Hei, dette er Tom Simmons fra News 1. Hvor stor er asteroiden?
Ifølge vår nåværende beregning er den 50 meter bred, men brenner ned til 5 meter
når den nå atmosfæren. Men også som liten kan den gjøre stor skade.
Hei? Hei!
Unnskyld? Hei?
Hallo?
Unnskyld meg?
-Den kommer til å treffe huset ditt. -Hva sa du?
Asteroiden.
-De vet ikke engang hvor den slår ned. -Stol på meg, de vet hvor.
Og når.
De vil bare ikke skape panikk...ennå.
Ok... Og hvem er du?
Wilson. Jeg bor et stykke opp. Jeg så dere flytte inn tidligere.
Jeg tenkte at jeg skulle komme ned... og si hei.
Spencer. Jeg har akkurat kjøpt stedet.
Håper at du beholdt kvitteringen.
Forsvinn.
Bort fra min eiendom.
-Vennen, vi må være optimistiske. -Hold opp, jeg er ikke noe barn mer.
Og optimisme løser ikke alt.
-Ingen internett? -Nei, ikke ennå.
Toppen... Virkelig toppen.
-Fant du lyspærer? -Vær så god.
Vær så god.
Ingen årsak.
-Så... Noen tanker? -Om hva da?
Asteroiden?
Jeg tror ikke vi trenger å uroe oss. Den slår nok ned i Idaho eller noe.
Det angår ikke oss.
Skal dere lage mat i kveld eller la meg sulte?
-Hun har rett. Vi har ikke mat i huset. -Nei...
-Ok. -Nei, det er ok. Du kan bli hjemme.
Vi bestiller middag, så spiser vi frokost på Nick's kafeteria. De har åpnet igjen.
-Det blir moro. -Perfekt, takk.
En stor nyhet fra NASA av alle steder.
En asteroide er på vei mot jorden, og ingen vet hvor den slår ned,
men dere kan være sikre på at vi holder dere oppdatert.
-Kult sted hva? -Ja, det er søtt.
-Hvor gammelt er dette stedet? -Det ble åpnet for omtrent 100 år siden.
Det var et populært sted langs jernbanen.
-Så lenge maten ikke gir en pest. -Det var på 1400-, ikke 1900-tallet.
-Begynner ikke du på college neste år? -Jeg må ha sovnet i pest-timen.
-Hva? -Når skal du bestille egne pommes?
-Du spiser aldri opp dine. -Fordi jeg vet du har tenkt å spise dem.
Så søt du er.
Så du sa at du traff på en gammel venn i jernvarehandelen? Lenny?
Kenny.
-En bekjent, definitivt ingen venn. -Kanskje du kan endre på det.
-Nei, det tror jeg ikke. -Er han en idiot eller noe?
-Zoe. -Nei, bare en fyr som aldri dro.
Og jeg er for gammel for nye venner.
Hva vil du gjøre i dag? Vi tok med to kjøretøy av en grunn.
-Jeg vil jobbe med huset. -Ok, gjør det da.
Zoe og jeg skal prate med mobilfolkene. Ikke sant, Zoe?
-Intervjutid. -Ok, lykke til.
-Husker du da hun high-fivet folk? -Da hun var to?
Nå er hun tenåring og de gjør to ting, klager og hater foreldrene sine.
-Jeg trodde vi slapp den fasen. -Ja, det er en fase, så den går over.
En dag skjer det noe som gir henne perspektiv på alt og da får du
så mange high-fives som du vil.
Ok, jeg må stikke. Lykke til i telefonbutikken.
Takk.
-Jeg elsker deg. -Og jeg deg.
Ok, så hvilke timer burde jeg ta til jeg har bestemt hovedemne?
Ha det.
Å... Eller, jeg antar at det er ok.
Jeg tenkte meg kanskje noe litt mer kreativt enn det.
NASA direktesender om noen timer. Forhåpentligvis får vi vite
når og hvor asteroiden slår ned.
Verdens tanker er med USA.
Ok... Bra.
Så, hvordan gikk intervjuet?
Ok, antar jeg.
-Antar du? -Jeg vet ikke hva jeg vil med livet mitt.
Rådgiveren sier at fotografering ikke er en jobb.
Jeg vil ha en hensikt.
Men noe burde jeg nok gjøre for å slippe pappas midtlivskrise.
Ok...
-Ja, hallo? -Hei, Kenny, det er Spencer.
Beklager at jeg avbryter, jeg var på vei til jernvarehandelen.
Det er søndag, hviledagen.
-Jeg visste ikke at du var religiøs. -Det er jeg ikke.
-Ok. -Hva skjer?
Jeg hadde tenkt å male i dag og grunnfargen tok slutt.
Trenger du grunnfarge? Jeg kan komme forbi med noen bokser.
-Er du sikker? -Ja, ingen problemer.
Dessuten vil jeg se det nye huset. Så kanskje vi kan ta den ølen.
Hvis du tar med malingen, spanderer jeg ølet.
-Låter bra, avtale. -Avtale.
Faen også.
-Telefonbutikken? -Jeg hater denne byen.
Kom an.
Hei der. Kan du registrere dere her?
-Det er bare oss her. -Ja, men dere må registrere dere.
-Spøker du? -Zoe.
-Du får ikke min epostadresse. -Vi trenger deg i systemet.
Så du kan selge informasjonen? Nei takk.
-Jeg kommer ikke videre ellers. -Jeg får vel løse det da.
-Ok, da har vi sjekket inn. -Toppen.
-Lynn Coleman? -Her.
Toppen, Chad tar imot deg ved disken.
-Hvordan går det? Hvordan kan vi hjelpe? -Vi har null dekning.
Supertrist! La oss sjekke deres serviceområde.
-Hva er adressen? -113 Herrick Hill Road.
Trist! Dere bor i dødsonen. Dere må skaffe en signalforsterker
-og bruke hotspoten på telefonen. -Jeg har college-intervjuer
-og serier jeg vil se på. -Får vi ubegrenset data?
-Du har nok begrenset ubegrenset. -Unnskyld?
Begrenset ubegrenset. Det er i prinsipp ubegrenset til man når grensen.
-Og da blir det begrenset. -Så hvorfor betaler vi for ubegrenset?
-Fordi det er begrenset ubegrenset. -Hør, hva koster ubegrenset ubegrenset?
Det er presidentpakken og koster...
...500 dollar i måneden for et nummer og 499 for hvert nummer etter det.
Beklager, det har vi ikke råd til.
Toppen... Takk, Chad. Du har ikke vært til noen hjelp i det hele tatt.
Det er ok, vi løser det. Kom an.
Vent!
Vil du gjøre noe senere?
-Spence? -Her oppe.
-Grunnfargen er her. -Perfekt timing.
-Du bor virkelig utenfor byen. -Akkurat som jeg vil ha det.
Jeg liker det.
-Vær så god. -Kan du hjelpe meg med noe?
Ja da, hva da?
Ålreit.
Sett den ned. Sånn ja.
-Takk. -Ingen problemer.
-Har jeg noe i ansiktet? -Nei.
Det er bare at oftest når folk går gjennom en midtlivskrise, kjøper de en Corvette.
-Er det hva du tror at dette er? -Jeg sier det bare.
Du maste alltid om å dra, men nå har du kjøpt et hus.
Vel, det er mer enn bare et hus. Det er en lang historie.
Jaså? Hva med å fortelle den over den ølen?
Ålreit.
Zoe, kan du se hvem det er?
-Det er pappa. -Kan du svare og sette på høyttaler?
Jeg vet hvordan en telefon virker, mamma.
-Hei på deg. -Hei.
Dårlige nyheter. Vi er utenfor serviceområdet.
Jeg begynner å se et mønster. Hvordan håndterer Zoe det?
-Livet mitt er et mareritt. -Kenny kom innom og hjalp meg,
så vi skal ta en øl og høre NASAs store beskjed.
Ja! Så dere har begynt omgås? Vi kommer til å være hjemme.
Fatter. Jeg blir ikke lenge borte. Jeg elsker deg.
Og jeg deg.
Perfekt signal i byen, men så fort vi kommer hjem er det borte.
Se på dette.
-Så du hva jeg akkurat gjorde? -Krysset gaten?
Ja, men jeg trengte ikke vente i fem minutter på hjørnet.
Jeg fant en p-plass, svingte inn til venstre. Ja...
-Ingen stopper meg i dag. -Så det var så ille der borte?
Japp. Noen liker bylivet, men jeg oppdaget at det ikke var noe for meg.
Folk som lever oppå hverandre og kjemper for å overleve.
-Jeg vil ikke det. -Jeg hører deg.
Og jeg har alltid bodd her, men det føles ikke som om jeg går glipp av noe i byen.
Den er alltid der om jeg vil besøke den. Dette er et bra sted å bare...
-...leve. -Ja...
-Jeg tror at alt kommer til å bli bra. -Ja.
Ok.
En grunn til å hate småsteder.
-Der er han som var på tomten min. -Er det sant?
Du vil nok holde ham unna.
-Hva er greien med det? -Jeg vil helst ikke prate om det.
Ja da. Han er der borte og vi her.
-Hva vil dere ha, gutter? -Jeg tar en Ommegang
-og det han vil ha. -Overrask meg.
NASAs pressekonferanse starter når som helst.
Jeg lurer på hvor den slår ned. Forhåpentligvis på et ubebodd sted.
Som Idaho.
Uansett er vi nok trygge her i Oneonta.
Vær så god.
-Takk for ølet. -Vel, takk for malingen.
Ingen problemer.
Så?
-Så? -Hvorfor flyttet du tilbake?
Jeg håpte å ha et par øl i meg før jeg gikk inn på det.
Jeg er en utålmodig mann, sir, så hvorfor ikke bare fortelle?
Husker du da mamma døde under ungdomsskolen?
Ja, selvsagt.
Jeg og pappa flyttet inn til byen etter det.
Han måtte jobbe dobbelt så mye for å få det til å gå rundt.
Men det gjorde han.
Han hadde samme jobb i 45 år og fikk en god pensjon.
Og det fikk han. Det er ikke alle som kan si det.
Nei...
På sin siste dag leverte han inn hjelmen og fikk sin første pensjonssjekk.
På veien hjem, fikk han...
Fikk han et hjerteattakk bak rattet.
Han kjørte inn i en lyktestolpe... og døde på stedet.
Med sjekken igjen i lomma.
Og mens jeg så ham senkes ned i bakken...lovte jeg meg selv noe.
Jeg skulle ikke dø sånn.
Jeg hadde tenkt å finne en måte å ta meg av familien min...
...og nyte den lille tid jeg har her på jorden, ikke bare jobbe hele tiden...
...bare for å dø dagen da alt endelig løser seg.
Jeg hadde tenkt å kjøpe eiendom... og ta meg av familien min.
Og det er det jeg gjør her.
Helvete...
Jeg ønsker at jeg hadde fått et par øl i meg.
Du spurte.
Tre personer døde og en ble stygt skadet etter at en "komme ut"-fest utartet.
Et øyeblikk.
Over til NASA.
Mine damer og herrer, takk for at dere hører. Vi har nå nesten funnet ut
det eksakte stedet for asteroide-nedslaget her i USA.
Asteroiden slår ned om 48 timer og nedslagsstedet blir...
...One-onta i New York. Vi kommer tilbake så fort vi vet mer
og tankene våre er hos Oneontas innbyggere.
-Du må spøke. -Hva?
Så vanskelig er det ikke å uttale. Det er O-n-e-o-n-t-a.
-Ja! -Er du gal?
Du forstår ikke. Når det er krise, handler folk som gærninger.
Ok, ok, ok... Jeg må tilbake til butikken og fylle på lageret.
-Vi høres snart igjen, ok? -Du tar det veldig pent.
Nei, det kommer til å bli bra. Det blir det, ja...
Vi ses!
Ok, jeg lytter.
-Fortell alt. -Ikke her.
-Kan du skysse meg hjem? -Ja, vi drar.
På tide å forlate Dodge City!
Mamma? Hva skal vi gjøre?
Jeg vet ikke, men vi er i utkanten. Den slår kanskje ned mer sentralt.
Det spiller ingen rolle. Den kan treffe... Hva heter den dumme byen
-som er kjent for baseball? -Cooperstown?
Cooperstown! Den kan slå ned der og det vil likevel være for nær.
Jeg prøver å ringe pappa.
-Ok, fortell. -Jeg sa jo det.
De har visst hvor den skulle slå ned hele tiden.
-Men hvordan kunne du vite det? -Jeg kjenner folk.
-Herregud... Kom an! -Zoe, ikke telefonen nå.
Jeg gjør undersøkelser.
-Ok, så disse folkene... -De vet ting før allmennheten får vite.
Så fort det snadres, hører de det.
Et større nedslag tilsvarer flere millioner atombomber som detonerer samtidig,
når en asteroide som bare er noen kilometer bred treffer jorden.
-Bare om den ikke brenner opp først hva? -Ja, men...
I Tunguska i 1908 kom en meteoritt inn i atmosfæren. 8 millioner trær ble utslettet
over en million kvadratkilometer stor overflate og drepte tre personer.
Synd med trærne, men tre personer er ikke så mye.
Bare fordi den slo ned i en skog og ikke en større by.
En million kvadratkilometer. Det er like stort som Rhode Island,
som betyr en million omkomne, ikke tre.
-Godt vi ikke bor der. -Hører du engang på meg?
Vent litt. Stopp.
-E-tjenesten. -Hva faen?
De overvåker deg.
De vil nok se hva du gjør nå.
Midt i blinken.
Vi må vekk herfra.
-Hvor har du vært? Jeg prøvde å ringe. -Dette er Wilson. - Lynn og Zoe.
Ma'am. Og yngre ma'am.
Det var hyggelig å treffe deg. Vi må ha et familiemøte, så...
Jeg kommer straks.
-På tre. Bli eller dra? -Vent, hva holder vi på med?
Stemmer. På tre. Bli eller dra, klar?
Én, to, tre.
-Bli! -Dra!
-Pappa? Vi må dra. -Og nå har vi stemt.
Hør her, vi blir.
Jeg vil ikke flykte mer. Jeg flyktet til byen da mamma døde
og flyktet tilbake hit da pappa døde og jeg vil ikke flykte mer.
-Jeg blir denne gangen. -Bra tale. Asteroiden blir nok rørt.
-Spence, er du alvorlig? -Ja, det er jeg.
Dere er familien min og jeg skal beskytte dere. Vi har minst 48 timer igjen.
Den kan slå ned på andre siden av byen og det er en liten asteroide.
-Ok, du får en natt til. -Mamma?
Og kommer den for nær drar vi, avtale?
-Avtale. -Skal vi bli, trenger vi forsyninger.
Selv om den bommer på oss vil det å bli støvete og sånn.
Vi må forsegle vinduene eller noe. Skaffe plastbarriere og gaffateip.
-Ja, gaffateip hjelper mot en asteroide. -Ok, jeg fikser det.
Vi fikser det. Vi er en familie, ikke sant?
Zoe og jeg skal bare samle noen ting først.
Ok, møt meg i bilen.
-Skal vi bli? -Foreløpig.
Folk evakuerer byen. Og de bryr seg nok ikke hvor de skal.
De vil bare vekk så raskt som mulig.
-Dette er helt vilt. -Dette er ikke bra.
De siste nyhetene. Det hvite huset har meddelt at presidenten vurderer
et presidentdekret som fjerner Oneonta fra USA.
-Hva? -Spence!
Herregud... Jeg er virkelig lei for det! Gikk det bra?
-Jeg ble så distrahert av... Dette. -Ingen fare, samme her.
-Ordfører Kim Miller. -Hei.
-Pappa, du drepte nesten ordføreren. -Nei, det er ok.
-Spencer Coleman. -Så dere er familien Coleman?
Dere flyttet akkurat inn i huset på Herrick Hill, hva?
-Ja, hvordan vet alle det? -Liten by.
Så blir dere eller drar dere? De har visst alt dratt.
Noen etternølere igjen. Jeg må bare sørge for at de er ok.
-Nei, vi blir. -Foreløpig.
-Toppen. Hva skulle dere i byen? -Kjøpe forsyninger i jernvarehandelen.
Skal dere til Kenny? Kan du be ham meddele alle mens dere er der?
-Jeg holder et møte i rådhuset i kveld. -Ingen problemer.
Perfekt. Skal vi klare dette må vi holde sammen og beskytte byen.
Så lenge det går. Ålreit.
Takk, familien Coleman. Og hils Kenny fra meg.
Hyggelig å treffe deg.
-Ja... Så hyggelig hun var. -Ja.
-Raskt inn og ut. -Men folkens.
-Å, nei... Skal vi komme tilbake senere? -Nei, jeg fikser det.
Der rapporteres om folk i panikk som kjøper opp alt i jernvarehandelen.
Politiet råder alle til å bli hjemme, da det er tryggest akkurat nå.
-Ta det vi trenger, så ses vi... -Spence!
-Kenny. -Still deg i køen, kompis.
-Ordføreren vil at du meddeler alle. -Kim? Ja visst, hva da?
-Møte i rådhuset i kveld. Be alle komme. -Oppfattet.
Vi tok ting for rundt 30 dollar. Behold resten.
-Perfekt, takk. -Skal du presentere oss?
-Min kone Lynn og datter Zoe. -Hyggelig å treffe dere begge.
-For en fin butikk du har. -Toppen, vi ses senere.
Oppstilling, handlere. Dette er en kunngjøring.
-Zoe, er det...? -Ja.
-Er du? -Nei!
Stillhet, alle sammen. Takk for at dere kom på så kort varsel.
Som dere alle vet, har mange alt evakuert.
Men dere er her, og jeg er her med dere.
Jeg vil gjerne vite hvorfor dere har blitt.
-Ja, du for eksempel. -Jeg? Syk bestemor.
Og jeg trodde at myndighetene ville sende opp en rakett og sprenge den.
Dere har kanskje hørt at det fins en sjanse for at vi blir fjernet fra USA,
-så vi er alene. -Jeg antar at vi er "Onensamme".
-Hva er planen, ordfører? -Jeg har en nå og en senere.
Den nå er at vi tar oss av hverandre. Det er en liten by,
men det kan være folk som vil utnytte situasjonen.
Jeg tenker spesielt på forlatte hus fulle av verdisaker.
Hvis dere ikke gjort det alt, anbefaler jeg at dere spikrer igjen vinduene.
-Jeg så noen gjøre det på veien hit. -Husene vil likevel bli ødelagt.
Det tar meg til den senere planen. Jeg vil at vi samler sammen alt av verdi
og oppbevarer det utenfor byen. Og det sikreste stedet når asteroiden slår ned
er de hemmelige hulene. De er langt nok bort og dypt ned.
Og vi har en buss som letter alt. Ok, noen spørsmål?
-Dette er galskap. -Ja?
Hvordan vet vi engang at asteroiden engang eksisterer?
Jeg har hørt det fra sikre kilder.
-Kan myndighetene bare svikte oss? -Hvor skal du?
Ja, det kan de og det har de.
-Hørte du det? -Jeg hørte en masse snadring...
-...uten substans. -Har du noe bedre?
Beklager at jeg er siden. Det var fullt og jeg måtte telle alle...
...pengene.
-Wilson. -Mini-Munson.
-Wilson har en plan. -Jaså? Som den siste?
Hør. Hvis din plan A involverer ham begynner jeg å jobbe på plan B.
Vel, vi plan Cs senere.
Ok, fortell.
Jeg venter kontakt i mitt sikre anlegg den kommende timen.
Du burde være der.
Ok, møt meg der ute.
Hva skjer?
-Wilson har en plan. -Den gale naboen?
-Vi har ikke så mange valg. -Jo, ett. Å reise.
Zoe. - Hør her, jeg fikk jo til i morgen.
Og jeg vet at det lyder rart, men vi skal få en slags beskjed i kveld.
-Noe foregår og jeg må få vite hva. -Jeg liker det ikke, Spence.
Vi har alt dårlig tid.
I morgen, ok? Jeg lover.
Ok, greit. Vi ses hjemme.
Vis meg det sikre anlegget.
-Så det er dette? -Hva?
Er det ikke sikkert nok for deg?
Er det et seriøst spørsmål?
Hvorfor så anspent, Spence?
-Vet du at de er pålitelige, Wilson? -Når som helst nå.
Bingo.
-Et gravitasjonsapparat? -Det er det det står.
Mer om asteroiden. Folk i Oneonta
flykter i masser fra byen.
De flykter fra asteroiden og dens konsekvenser inn i de "hemmelige hulene"
rett utenfor Cobbleskill, et sikkert sted borte fra alt støv og ødeleggelse.
Ok, vi er asteroidesikre.
Fikk du noen avgjørende informasjon fra den hemmelige beskjeden?
Jeg har et møte i kveld.
Folkens!
De eksakte koordinatene for nedslagsstedet er 42,495821.
Og negativ, 75,076065.
-Vent, hva var det andre? -Jeg gjentar, 42.495821.
Og negativ, 75,076065.
-Kom an! Møkkatelefon. -Zoe, språket!
-Det er huset. -Hva?
-Koordinatene for det eksakte
nedslagsstedet er 113 Herrick Hill Road, Oneonta, New York.
Tankene våre går til...
Spence?
-Hvordan? -Den gale naboen er nok ikke så gal.
-Visste du det hele tiden? -Nei, jeg mener, Wilson sa det,
-men jeg trodde ham ikke. -Hvorfor sa du ikke noe?
Fordi jeg trodde at han var gal. Det var ikke noe å fortelle.
-Vi drar nå. -Nei, dette er helt ulogisk.
-Pappa, det eneste logiske er at vi drar. -Det er noe annet som foregår her.
Hvordan kunne Wilson vite at det var nettopp dette huset?
Han er en gærning, pappa! Selv en ødelagt klokke går rett to ganger om dagen.
-Jeg pakker en veske. -To.
Spencer? Spencer, se på meg!
Vi må dra nå.
-Jeg kan ikke. Jeg har et møte. -Du maser om det. Hva skjer egentlig?
Hva? Fortell.
Det er et gravitasjonsapparat.
Vær så snill, kan du gjenta det?
-Et gravitasjonsapparat. -Mamma, nå drar vi!
Nei, nei!
-Zoe! Lynn, kan dere bare... -Spencer, jeg sa jo det.
Om den kommer for nær og du ikke har en løsning, så drar vi.
Har du en løsning?
-Ja. -Nei, det har du ikke.
-Mamma, skynd deg! -Du må stole på meg og bli.
Spencer...jeg elsker deg, men jeg må gjøre det rette.
Jeg tar datteren vår og drar.
-Vær så snill, bli. -Jeg pratet med meglerne våre...
...og kjøperne har ikke avsluttet handelen, så der finner du oss.
-Men... -Pappa, du vet at du tar feil.
Ta vare på dere selv.
-Jeg kom så fort... -Kenny! Spør ham om planen hans!
Hvor skulle de?
Hva er planen, Spence?
-Gravitasjonsapparatet. -Hva?
Ikke rart de drar! Tror du fremdeles på Wilsons drittpreik?
Jeg vet at det lyder absurd, men han visste at asteroiden skulle slå ned
i Oneonta og spesifikt huset mitt.
-Spence, hvordan kunne han visst det? -Jeg vet ikke, men konflikten deres.
Kan du bare legge den til siden til vi vet hva som foregår?
Nei, ikke tale om.
Hva nå da? Nei! Stopp!
Ikke kjør inn her! Stopp der!
-Stuart Coleman? -Hvem spør?
Jeg er bare her for å rapportere. Ikke skyt budbæreren.
Gribber.
Faen også! Jeg har ingen dekning.
Satellitten...
Vi har problemer med satellitten. Kan vi låne litt internett av dere?
-Nei, ikke noe internett! -Ikke engang litt?
Nei! 30.000 dollar om du vil dra en kabel hjem til oss. Gjør det!
Neppe.
Jeg gleder meg til å se stedet ryke.
Synd med huset.
Hei! Hvem...
-Hvem...jobber dere for? -Ingen du trenger å vite om, herr Coleman.
Hold opp! Så dere vet hva jeg heter? Hva med å gi meg noe i retur?
Greit. Jeg er agent Thompson og dette er agent Thompson.
-Thompson med "p". -Så søtt.
Vi har fått vite at du skal treffe en ulovlig organisasjon og få utstyr.
Utstyr som ikke tilhører dem, langt mindre deg.
Hold opp!
-Ok, og? -Vær forsiktig med hvordan du handler.
-Du leker med enorme krefter. -Toppen, oppfattet.
Nå har jeg større ting å passe, så forsvinn fra min eien...
Eiendom.
-Litt for nær. -Grensen går faktisk...
-Nei, der er den. -Den går faktisk akkurat her.
-Der er den. Forsvinn fra min eiendom! -Spør du meg, er den...
Ha en fin dag, mine herrer.
Vi drar.
For en jævla morgen du har hatt.
Spence, det er nok på tide å begrense tapene dine.
Hva er det igjen å miste? Familien dro og en journalist dukket opp.
Agenter går gjennom hagen min og en asteroide skal treffe huset mitt.
Du kan vel fortelle hva det er mellom deg og Wilson?
-Nei, det er ikke viktig akkurat nå. -Jeg så hvordan du reagerte i baren.
Ut med det.
Ok, hør her.
Han solgte en majoritetsandel til pappaen min i gruveselskapet.
Og han satset alle sparepengene sine, så han skulle få enerett
til et nytt mineral eller noe som fantes under Oneonta.
Eneste problemet er at alle husene var i veien.
Utenfor byen fins det et lager fullt av gruveutstyr som ikke kan brukes.
-Ja, jeg fatter hvorfor du er forbannet. -Ja...
Betyr det at du ikke kommer på møtet i kveld?
Det topphemmelige gravitasjonsapparats-møtet?
Hør, jeg vet at det låter sprøtt, men jeg trenger deg der.
Ok, hør her. Jeg kommer, men bare for å se Wilson mislykkes.
Og støtte deg, for det er det venner gjør.
-Ja, jeg antar at vi er venner, hva? -Var vi ikke det før?
Jeg fatter ikke hvorfor vi alle var nødt til å kjøre i bilen din.
Om deres kjøretøy var bedre for en rask flukt så.
-Tror du vi trenger å flykte raskt? -Fins det noen annen måte å flykte på?
Jeg vil sikkert angre at jeg spurte, men...
Wilson, hvorfor sitter jeg på et forbannet toalett?
-Du har visst aldri vært på spaning. -Mener du at det virker?
Prøv.
De er her.
-Er straks tilbake. Ikke lek med noe. -Du skal få noe å leke med.
-Hva sier de? -Jeg vet ikke.
Sikkert noe dumt.
Jeg er kjempesulten. Er det noe å spise?
Faen...
Er han diabetiker?
Vil du ha noen?
Vær så god.
-Hva er det? Hvor er apparatet? -De har det ikke.
-Unnskyld, men hva? -Jeg sa jo det.
-Hva gjør vi her da? -De sier at vi alt har det.
Et sted her i Oneonta. Trolig på eiendommen din.
Det er helt ulogisk. Hvordan kan det være hjemme hos meg?
Jeg sier bare hva de...
-Ikke si at du har spist dem. -Hvorfor det?
-Hvor mange? -Hvorfor det?
Det er mitt konsert-stash.
-Du mener røykegodt? -Nei, som når jeg vil ha eget lysshow.
Hver eneste en har en dråpe hvitt fluff på seg.
LSD? Syre?
-Hold opp, det er ikke morsomt! -Nei, det er det ikke.
-Det er ikke billige greier. -Så om vi har spist ti godterier hver,
-mener du at det er ti syretripper? -Ja, sir. Og ifølge markedsprisen
-skylder dere meg 100 dollar hver. -Trekk det fra det du skylder pappa.
Hold styr på sinnet ditt, ellers får du en riktig vanskelig natt.
Herregud.
Hva med den raske flukten? Kjør, Wilson. Kjør!
Ut av bilen, alle sammen!
Faen også, hver eneste gang!
Har du tenkt på å sette et sikkerhetsbelte på denne?
I hvilket scenario ser du meg kjøre bilen sittende på toalettet?!
-Spence, Spence? Føler du noe? -Hvorfor sparker det inn så raskt?
Trolig på grunn av alt adrenalinet i kroppene deres.
-Herregud! -Herren kan ikke hjelpe dere nå!
Dette er tungt... Hender det virkelig?
Vær stille, Spencer! Herregud...
Har du en løsning? Nei, det har du ikke.
-Kan du gjenta det? -Tilpass deg eller dø.
Jeg vil bare at det forsvinner!
-Hvordan gjorde du det? -Jeg husker dem ikke som så sterke.
Så hvor er den dumme asteroiden?
Man tenker at den burde lyse opp himmelen nå.
Man ser ikke en asteroide... før det er for sent.
Du tenker på kometer.
Hva sier du om...
-...stjerneskudd? -Det er teknisk sett...
...meteorer, om de ikke overlever atmosfæren og blir meteoritter.
Hvordan kan du huske alt sånt?
Hvordan kan du ikke det?
Jeg antar at jeg sovnet i meteortimen.
Det er universet.
Noe alle burde kjenne til.
Jeg unngår det, for det får meg til å føle meg ubekvem.
Gjør rommet deg ubekvem, Kenny?
Nei, nei, nei... Jeg mener at jeg forstår hvor liten jeg er.
-Det gjør meg usikker. -Ikke vær det bare fordi du er kort.
Ti stille, idiot. Jeg mener, tenk på det.
Et sted der ute i rommet.
Langt der borte fins det en enorm stein...
...som vi ikke engang kan se.
Men den er en kort stund fra potensielt å kunne drepe oss alle.
Hvis det ikke sier hvor følsomt alt er...
...så vet jeg ikke hva som gjør det.
Jeg syns at det føles befriende.
Men hvem skal huske meg?
-Ikke vær så hard mot deg selv, Kenny. -Er jeg?
Jeg har verken barn eller familie.
Jeg har bare en jernvarebutikk og det er...
...ikke mye til arv.
Hvis det får deg til å føle deg bedre til slutt...
...så spiller ingenting noen rolle.
Vi fordriver bare tid til solen eter oss.
Vel, mine herrer. Jeg skal vandre tilbake...
til min bolig, sette på litt Floyd og...
...pakke resten av forsyningene mine.
Og Kenny?
Godt jobbet i kveld.
Hva du enn gjorde.
-Midt i blinken. -Hold kjeft. Jeg er fremdeles sint på deg.
Jeg vet det.
Ciao, bambinos.
Jeg tror at jeg også går hjem.
-Ja, jeg drar hjem. -Det er tre kilometer til byen.
Det er ok.
Jeg trenger spaserturen.
Ja da.
Ha det for øyeblikket.
Jeg har det bra.
Hva skjedde?
Ja...
-Hei, herr Coleman. -Hei...
-Milton, ikke sant? -Akkurat. Jeg har gode nyheter.
-Hva skulle det kunne være? -Nyhetsselskapet betalte 30.000
for å dra en kabel til huset ditt. Er det ikke toppen?
Jo, men jeg trenger ikke internett lenger.
Det er ikke til deg, men for at de skal kunne sende når huset ditt blir ødelagt.
-Hvorfor skulle de det? -Bare reklameinntektene dekker det.
Forresten, har du hørt?
Ikke nå igjen...
Hei, herr Coleman.
Jeg antar at du bor i ditt eget land nå. Du kan kanskje bli president.
Hva faen snakker du om?
Synd med huset ditt, men vi vil virkelig intervjue deg om vi får.
Ja da... Om du får? Vet du hva?
Herregud! Mamma! Mamma!
-Hva? -Vi sender live hos Spencer Coleman
hvis hus vil ødelegges av en asteroide. Herr Coleman, hvordan føler du deg?
Hvordan faen tror du?! Neste spørsmål!
Jeg trodde ikke at han ville bli, men at han bløffet.
-Jeg kan ha bløffet litt også. -Vet du hva det morsomme er?
Ikke noe av dette spiller noen rolle. Ingen vil huske deg
eller deg og ingen vil huske meg! Alt vi gjør er meningsløst!
Vi bruker bare tid til solen eter oss!
-Vi fikk med alt, vi drar. -Bort fra eiendommen min! Forsvinn!
Jeg kan se overskriftene. "Gærning skriker til nyhetsteam."
-Vi må få ham vekk derfra. -Ja, kom an.
Her, mr Coleman. Første måneden er gratis, selv om den trolig blir den siste.
-Jeg beklager. -Takk, Milton.
-Nå vil jeg at du... -Forlater eiendommen. Så klart.
Jeg har tenkt å forlate byen, så det var hyggelig å kjenne...
Treffe deg. Farvel.
Beklager huset.
-Herregud... -Hva?
-Pappa har gått viralt. -Er det noe bra?
Å gå viralt er toppen for alle unntatt den som gjør det.
Hei, Spence. Er du ok?
Jeg kunne ikke hatt det bedre.
-Hvorfor spør du? -Du er...
Du har blitt ganske berømt.
Hva skjedde egentlig i går kveld? Hvordan klarte vi engang ta oss...
-Biljakten og... -Du har visst ikke hørt.
Det er offisielt. Oneonta er fjernet fra USA.
Ja... Vi har en president som blåser i situasjonen i stedet for å håndtere den.
Og som et resultat er vi et eget land nå.
Ja... Jeg antar at agentene var utenfor sin jurisdiksjon og måtte dra hjem.
I mens har Kim evakuert alle som var igjen til hulene, så...
Ses vi der?
Hør her. Spence...
Jeg syns at du har gjort alt du har kunnet.
Selv stolt på din gale nabo i håp om at han hadde rett.
Men han tok feil.
Du har en familie og det er mye viktigere enn et hus fullt av ting.
Jeg flyttet opp alt hit bare for å få det ødelagt.
Har du noensinne sett en likbil med en henger på?
Det er bare ting. Og når det gjelder huset...
Det er ikke i nærheten av så viktig som menneskene i det.
Vi ses i hulene.
Ja... Jeg må bare ta farvel først.
-Jeg vet ikke hva jeg skal ta fra huset. -Hva med noe uvurderlig?
Uvurderlig...
Vil du ha litt internett?
Forlenget wifi. Dæven.
Nedslaget nærmer seg og vi slutter å sende inntil videre.
Ta vare på dere selv, alle sammen. Dette er Leslie Ann som sjekker ut.
Pappa?
-Dere kom tilbake. -Ja.
-Jeg antar at dere så... -Ja, det gjorde vi.
Det er på tide å dra, Spencer.
Det kommer til å bli bra.
DE HEMMELIGE HULENE 3 KILOMETER
Kom an, alle sammen. Gå inn på en rolig måte, takk.
Kom an.
Sånn ja.
Ok, bra.
Er du sikker på at vi er trygge her nede?
Folk begynner å bli rastløse. Kan du kjøre en guidet tur eller noe?
Ja da. Jeg begynner å bli rastløs, så... Ok, velkommen til de hemmelige hulene
30 meter under bakken. Om dere følger meg ned den forsteinede rulletrappen.
-Er det noe wifi her nede? -Hei. Chad, ikke sant?
-Fru Coleman! Fikk dere noe internett? -Ja, det fikk vi.
Rett før en asteroide skal slå ned i huset vårt. Typisk hva?
En klassiker. Så du gærningen på nyhetene i dag?
Ja, det var faktisk mannen min. - Spencer?
Herregud, det er deg! Får jeg ta en selfie med deg?
-Du er kjent, pappa. -En video hadde vært enda bedre.
-Er det ok? -Ja da.
Vi bruker bare tid til solen eter oss alle!
-Det føles som jeg er gift med en kjendis. -Takk, jeg vil få så mange likes.
Rart at du ikke har noen dekning, for de satte opp en mast nylig.
Dette er så flott. Jeg skal legge det ut, takk skal du ha.
-Zoe, er du... -Mor, hold opp.
Jeg skal bare vente på Chad der oppe.
Hulene begynte å dannes for omtrent seks millioner år siden.
Lenge før den hårete mammuten, men lenge etter dinosaurene.
Hulene ble oppdaget i 1928 da to kvegoppdagere falt gjennom bakken.
-Kvegoppdagere? -Kyr.
Bortsett fra stalaktittene og stalagmittene...
Hva tenker du på, Spence?
Hvordan kan det ikke være dekning når de akkurat har satt opp en ny mast?
Den er kanskje ikke aktivert ennå.
-Kanskje. -Hulene avslørte granat,
rosenkvarts, glimmer, smaragd, akvamarin og mer.
Jeg er kanskje bare en gal mann og at det er nå det begynner å gå utfor.
Jeg vil stå på et gatehjørne i badekåpen og blotte meg for kvinner.
-Jeg liker badekåpen din. -Jeg har tenkt å bytte etternavn.
Noen av dere husker kanskje at noen geologer for et noen årtier siden
oppdaget et stort funn av sjeldne mineraler under Oneonta.
Det potensielle verdien var så høy at den ikke kunne beregnes.
-Hvorfor graver de det ikke fram? -Det hadde de sikkert villet,
men problemet er alle husene som er i veien.
-Unnskyld? -Man kan ikke grave der det bor folk.
-Jeg må stikke. -Hva? Hvor da?
-Jeg må sørge for at jeg ikke er gal. -Du er helt jævla gal.
Spencer, vi kom helt tilbake for å redde deg og nå skal du dra igjen?
Bli her. Jeg skal skynde meg. Jeg tror at jeg kan redde huset.
Bare vent på meg her.
-Du får gå etter ham. -Pappa!
-Kenny? Har du boltsakser? -Ja.
Møt meg ved bilen.
Skal vi dra med en gang?
-Zoe, hva holder du på med? -Du har ikke tid.
Du må stole på meg. Ellers vil det gnage meg for alltid.
Vet du hva som gnager noen? En asteroide.
Jeg kommer tilbake, jeg lover.
Helt siden vi flyttet hit, har du bare brydd deg om huset.
Det er som at mamma og jeg ikke eksisterer. Du har blitt en drittsekk.
Zoe.
Jeg elsker deg.
-Boltsaks levert, men hvorfor? -Kom an.
Hvor skal dere?
Helvete, så mange likes.
-Toppen. Batteriet er nesten dødt. -Har du Pro eller Pro Max?
-Pro, hvorfor det? -Pro suger.
-Hva? Du suger. -Max har 3 % mer batteritid.
-Hele 3 %? -Det hadde vel kommet til nytte nå?
Hva ser du på?
-Hvor skal vi, Spence? -Til mobilmasten.
-Kan du fortelle? -For dette er ikke normalt.
Ikke noe av dette er normalt. Livet mitt har ikke vært det siden jeg flyttet hit.
Det eneste måten å løse dette gale problemet på, er med en gal løsning.
-Mobilmasten. -Hvorfor hører jeg ikke noe av dette?
Helvete. Den som vet alt, vet ikke hva som foregår.
Det er kanskje fordi ørene dine er nærmere bakken enn mine.
Så lenge vi er tilbake i tid, ok? Du vet, asteroiden?
-Vi rekker det. -Dette er News Channel 1
som rapporterer fra USA og Oneontas grense. Nedslaget nærmer seg.
Som dere ser bak meg holder folk fremdeles på å evakuere.
Vi skal sette opp kameraene våre, komme oss i sikkerhet og kommer tilbake snart.
Du satte dem vel opp med margin? Vi snakker om en asteroide, boom!
En stor soppsky.
Var ikke det...?
-Hei. -Familien din passerte for en stund siden.
Nei, jeg har ingen familie. Jeg har bare to personer som gjør det de vil
og vi bor tilfeldigvis i samme hus. Eller vi gjorde det til...
-...det ble sprengt av en asteroide. -Det er ok, Lynn, det er ok.
Nei, det er det ikke. Jeg har mistet kontrollen. Jeg har mistet kontrollen!
Jeg har prøvd være positiv hele tiden, men nå har det innhentet meg.
Ordfører, jeg ville bare ha en hage.
Er du...ok? Det virker som om du er litt klaustrofobisk.
Nei, jeg er definitivt klaustrofobisk.
Ok. Og nå da?
Jeg aner ikke. Den ser ikke ut til å høre til.
-Jeg syns den ser ut til å høre til. -Teknisk sett vil noe som ikke hører til
-virke som om det hører til. -Ok, kan dere slutte å si "hører til"
og hjelpe meg i stedet?
Ingen dekning.
-Jeg har ingen heller. -Wilson?
Jeg går ikke rundt med sånne, er dere sprø?
Så vi har en helt ny mobilmast, men ingen dekning
og en enorm mineralreserve under Oneonta.
-Og en asteroide på vei. -Snart. Den kommer snart.
Hva er det som mangler?
-Sa de hvor lenge vi skal være her nede? -Nei.
Nei. Ærlig talt tar jeg det som det kommer.
Jeg er lei for det. Det er stressende å ha familie, men jeg kan ikke forestille meg
presset om å ta ansvar for en hel by, særlig i denne situasjonen.
-Hvordan håndterer du det? -Jeg drikker mye vin.
-Tok du med noe? -Nei, nei...
Men det burde jeg ha gjort.
Kanskje de har noe der oppe.
Ok, Wilson. Du har visst alt hittil, hva tror du?
Ok... Nå gjetter jeg bare...
...men jeg tror de elektriske forstyrrelsene du har opplevd
er et direkte resultat av mineralreserven som ble funnet her for flere årtier siden.
Og avlesningene mine viser at huset ditt, om du unnskylder uttrykket...
...er nullpunktet.
Noen et sted vil ta seg ned under tomten din.
Og de fant det perfekte dekket for å gjøre det.
-Så dette er gravitasjonsapparatet? -Noe sånt.
Asteroiden deler nok lignende egenskaper som mineralene, så det er mer som...
...en magnet.
Hva det enn er, må vi ta en nærmere titt på den.
-Kenny? -Dette er synderen.
Vi burde bare kunne kutte strømmen, så havner asteroiden ut av kurs.
Hva som ennå må til om det betyr at vi redder huset.
Vent, Spencer.
Er vi her for å redde huset ditt eller byen?
Du sa huset.
-Ja, det gjorde jeg. -Men huset mitt da?
Eller kukkskallens hus? Eller butikken min?
Faen også. Unnskyld.
Og viktigst av alt, har du tenkt på hva som skjer om du slår av strømmen?
Hva er dette? Uformell fredag?
Vi jobber ikke.
-Dette er en sivil samtale. -Jeg fatter hva dere holder på med.
-Omvendt psykologi. -Nei, bare vanlig, herr Coleman.
Hva skjer om du lykkes å få asteroiden ut av banen?
Jeg vet ikke. Den flyr kanskje forbi jorden og treffer Uranus.
Du innser vel at det er for sent for det? Det blir bare en annen by i stedet
som ikke er forberedt på det.
Du er en sta jævel, herr Coleman. Hvor mye de enn prøvde å skremme deg,
så ble du likevel. Alle skulle bare dra og gjøre det enkelt.
-Folkens, vi burde nok dra. -Hva antyder dere?
Du har visst fremdeles ikke funnet det ut. Når alt er over, vil du innse
at du er i en mye bedre situasjon enn du forstår.
Helikoptret venter.
Vi ser fram til å forhandle.
Hun hadde rett.
-Hvem da? -Zoe. Jeg har vært en drittsekk.
Kanskje.
Men dette er kanskje er en situasjon der alle er drittsekker.
Ja, men dere kommer i det minste til å bli rike drittsekker.
-Hva mener du med det? -Mineralene under huset ditt.
Jeg antar at det var derfor du kjøpte det.
Herregud... Grunnen til at det gikk galt for gruveselskapet til å begynne med
var på grunn av alle husene.
-Men nå vil det ikke være noen hus. -Og vi er et eget land nå.
Som betyr at myndighetene ikke kan komme hit og ekspropriere det.
Og Kenny. Du har den eneste virksomheten som kan ordne opp når støvet har lagt seg.
Så...
...ingen årsak.
Karer? Asteroiden?
-Jeg trodde at du visste hvor du skulle. -Jeg vet det.
Men jeg må ha svingt feil et sted. Jeg prøver å finne det på kartet,
men dessverre har jeg ingen dekning, så...et øyeblikk.
-Så du vet ikke hvor du er på vei? -Jo, til hulene noen minutter unna.
-Jeg svingte bare feil et sted. -Hør her, Columbus.
I denne farten kommer vi ingen steder.
Er det gale Coleman? Kom, vi må stoppe ham.
Hei! Stopp! Stopp!
Stopp i det første grunnlovstilleggets navn!
Kom hit nå.
Er dere gale? Det er en asteroide på vei!
Vi er bare noen minutter fra nedslaget og live her med herr Coleman.
Herr Coleman. Du har blitt berømt siden vi møttes sist. Noen kommentarer?
Ja, jeg har noen kommentarer til...dere.
Jeg antar at jobben din holder på å bli mye mer komplisert.
-Hvorfor? -Fjernet fra USA og sånn.
Hva betyr det engang? Er vi landet Oneonta nå?
Jeg vet ikke riktig. FN ringer kanskje.
Vi får finne ut av det når støvet har lagt seg, antar jeg.
Hva kalles ordføreren for et land?
Vent, er ikke det mannen din igjen?
-Noen kommentarer? -Ja, jeg har noen kommentarer til dere.
Jeg tok feil.
Kan du gjenta det?
Jeg sa at jeg tok feil.
Pappaen din er på nyhetene igjen.
Vi flyttet hit for å leve et enklere liv, men det slo tilbake på oss.
Dere tenker nok at jeg er helt gal... det stemmer.
Ja...
Lynn og Zoe... Jeg håper at dere ser på dette.
Jeg elsker dere så høyt.
Jeg er virkelig lei for det. Jeg var så fokusert på...
...det dumme huset og glemte menneskene i det.
Så...sett i gang og ta huset mitt.
Utslettet fra jordens overflate. Om det tar en asteroide...
...å ødelegge alt og rette opp alt... Så får det være.
Jeg vet ikke hva som vil skje når den slår ned.
Og det spiller ingen rolle, for vi klarer oss nok
og vi bygge opp alt igjen.
Og da snakker jeg ikke om det som har vært, men vi bygger noe bedre...
...sammen.
Om dere unnskylder meg så har jeg en familie å dra tilbake til.
Og beklager skoen og bilen. Ja...
Og der hadde du det.
Nå drar vi herfra.
-Pappaen din er så kul. -Syns du?
Ja, se på ham. Han sier hva han mener og bryr seg veldig om dere.
Jeg antar det, men for meg har han alltid vært pappa.
Dette er greien med foreldre. Man får kanskje 40 år med dem om man er heldig.
De første ti kryper man bare rundt uten å vite hva som hender.
Og neste de ti årene hater man dem.
Så prøver man å godtgjøre resten av tiden man har med dem.
-Så du og pappaen din kommer overens? -Nei, han er en idiot.
Men vi jobber med det.
Zoe!
Lynn?
-Du kom tilbake. -Alt skal bli bra.
-Fin tale. -High five.
Ikke ødelegger det nå, pappa.
Så...nå skjer det?
Nå skjer det.
Unnskyld, jeg visste ikke at det var en greie.
Nå går vi inn.
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad