Akt 82-712.
Agent Rick Dicker förhör.
Namn, tack.
Tony. Tony Rydinger.
Vad hände?
Den här tjejen i min klass... Jag såg henne på idrottstävlingen.
- Du heter Violet, va? - Det stämmer.
Jag visste vem hon var, men hon var förändrad - lugn och säker.
Och cool och söt. Jag föreslog bio.
- Fredag? - Fredag.
Sen tittade jag på tävlingarna.
Strax efteråt hände värsta grejen på parkeringsplatsen.
Herregud!
Skåda Undergrävaren!
Jag är alltid under er!
Som om inte det räckte, såg jag de där stövlarna.
- Ni två stannar här. - Ska vi göra det? Det är olagligt.
- De såg ut som superhjältar. - Han kommer undan.
En håller folk borta och en passar Jack-Jack.
- Ska vi inte...? - Du hörde!
Studsa upp mig!
- Jag håller folk borta! - Stanna här, din fluglarv!
Jag tänkte sticka, men det var nåt bekant med en av rösterna.
Flickan blev arg och kastade sin mask.
Och det var hon!
Tony! Hej! Det här är inte som du tror.
Det var helt sjukt. Jag fixade det inte, så jag stack.
Det känns inte bra.
Jag borde nog sagt hej eller nåt. Hon kan inte hjälpa att superhjältar är förbjudna.
Och jag ogillar inte starka tjejer. Jag är rätt säker i min manlighet.
- Vad är det där? - Har du sagt det här till dina föräldrar?
- De skulle tro att jag dolde nåt, du vet. - Visst, grabben.
Jag gillar tjejen. Jag ska ju gå ut med henne på fredag.
Nu blir det bara konstigt.
- Jag vill bara glömma det jag såg. - Det kommer du att göra, grabben.
SUPERHJÄLTARNA 2
Kom igen!
Känn er undergrävda!
Undergrävaren, vi möts igen.
Toppen! Nu måste jag greja med honom också!
Incredible!
Känn på tryckluften!
Hej då!
Nej, nej, nej!
Håll er undan, allihop!
Jag tänker inte sitta barnvakt!
Jag får inte stopp på den. Och Undergrävaren kom undan.
Vi måste hindra... Bob, tåget!
Fryzo! Ja!
Vi måste stoppa den före vägbron!
Jag försöker hålla den borta från husen.
Damen!
Tack, unge man!
Va?
Violet!
Stopp!
Stanna, allihop!
- Var beredd, pappa! - Dash!
- Violet! Vem passar Jack-Jack? - Det gör Dash!
Violet, ta honom!
- Den är på vag mot stadshuset! - Mamma behöver hjälp!
De har dykt upp igen! Det här är vår chans. Följ efter Fryzo!
Hjälp mig med pannan!
Det borde räcka.
Vad gör ni här? Ut, den exploderar snart!
Vi hinner inte!
Vi klarade det!
- Rör er inte! - Vad har vi nu gjort?
Ursäkta mig, mr Fryzo.
Förlåt, men jag ska egentligen inte vara här.
Vilket känns fel, eller hur?
Ni kanske skulle vilja ändra på den lagen?
Superhjältarna Fryzo, mr Incredible och Elastaflickan orsakade ytterligare skador.
Undergrävaren är på fri fot.
- Vi började inte. - Ni satte inte stopp för det heller.
Fick ni stopp på Undergrävaren? Hindrade ni honom från att råna bankerna?
- Nej. - Fångade ni honom?
Nej.
Bankerna var försäkrade. Vi har enheter som sköter sånt här.
Om ni inte lagt er i hade allt skötts på ett ordnat sätt.
- Skulle vi ha låtit bli att göra nåt? - Utan tvekan.
- Du var inte till nån hjälp. - Är ni illa ute ska ni inte förvärra det.
Det där gick inte så bra.
Pappa, det är nog inte rätt tillfälle att berätta det här -
- men det hände nåt annat i dag... med en kille och min mask.
Du, Rick... Violet tror att en kompis, en kille som heter Tony -
- kanske såg henne i dräkten utan mask.
- Pratsam typ? - Vet inte.
- Han heter Rydinger i efternamn. - Tony Rydinger.
Jag kollar upp det.
Bob, Helen... Hör på ett tag.
- Projektet är nerlagt. - Va?!
Politiker begriper sig inte på människor som gör gott bara för att det är rätt.
Det gör dem nervösa.
De har varit ute efter superhjältar i åratal. I dag fick de stöd för det.
Hur som helst är det slut nu.
Två veckor till på motellet är allt jag kan ge er. Det är inte mycket.
- Du har gjort massor. - Det glömmer vi inte.
Det har varit en stor ära att få arbeta med er.
- Tack för allt, och lycka till. - Tack detsamma.
Har du tvättat händerna?
Med tvål?
Torkade du dem?
Va?! Är det bara grönsaker? Vem beställde det?
Jag. Det är nyttigt och du ska äta det.
- Ska vi prata om det? - Vad?
Elefanten i rummet.
- Vilken elefant? - Tydligen inte.
- Du pratar om i dag. - Ja, vad hände i dag?
Alla gjorde misstag. Ni barn skulle till exempel passa Jack-Jack.
Sitta barnvakt, medan ni gjorde det viktiga...!
Vi har pratat om det här. Ni är inte gamla nog att bestämma såna saker.
Vi är gamla nog att hjälpa till. Det brukar du säga, pappa.
Jo, men "hjälpa till" kan betyda många olika saker.
Vi ska ju hjälpa till om nåt händer. Är du inte glad över att vi hjälpte till?
- Du var ju stolt över oss. - Det var jag...är!
Vi vill slåss med skurkar!
Nej, det vill ni inte!
- Du sa att det var annorlunda nu. - Och det var det, på ön.
Jag menade inte...
- Så vi får inte använda våra krafter mer. - De definierar vem jag är.
Vi säger inte...
- Va?! - Nån på tv sa så.
Kan vi inte bara äta medan det är varmt?
Gjorde vi fel?
- Ja. - Nej.
Vi gjorde inte fel.
Superhjältar är förbjudna enligt lag, rättvist eller inte.
Lagen ska vara rättvis. Vad lär vi våra barn?
- Att respektera lagen! - En respektlös lag?
Är lagar fel, ändrar andra lagar på dem. Annars blir det kaos.
Vilket är precis vad vi har.
- Jag tyckte att det var rätt coolt. - Vad?
Att hela familjen bekämpade brott.
Det var coolt.
Men det är över. Världen är som den är.
Vi måste anpassa oss.
Är allt dåligt?
Allt är bra.
Får jag gå från bordet?
Hur länge ska vi bo på motellet, pappa?
Inte så länge till.
- Vad ska vi göra? - Jag vet inte.
- Dicker kanske hittar nåt. - Han är borta, Bob.
Tanken att bli superhjältar igen var en fantasi.
- En av oss måste skaffa ett jobb. - En av oss?
- Du jobbade länge på Trygandia. - Jag hatade varenda minut.
Jag vet att du led. Jag kanske ska jobba, och du ta hand om barnen...
Nej, jag gör det. Jag måste det.
- Var är kavajen och slipsarna? - De brann upp...
...när jetplanet förstörde vårt hus.
Vi kan inte räkna med nån annan nu, Bob. Vi är ensamma och kan inte vänta på...
Ingen livräddare i tjänst. Bada på egen risk.
Vart tog du vägen i dag? Du missade allt det roliga.
Jag vet när man ska lämna en fest.
Jag är lika olaglig som ni och visste att snuten skulle släppa er.
Ja, trots Bobs ansträngningar.
Jag hörde att de lagt ner projektet.
- Hur länge stannar ni på motellet? - Två veckor.
- Erbjudandet står kvar. - Det är generöst, men vi är fem.
- Vi kan inte göra så mot er. - Vår dörr står öppen.
Men allt är inte dåligt.
När ni greps blev jag kontaktad av en kille som representerar den här pampen.
- Winston Deavor. - Han vill prata med oss om hjältegrejen.
Jag har kollat upp honom. Han är äkta vara, upplärd av Dicker.
Mer superhjältekrångel... Vi kom precis från polisen, Lucius.
- När? - I kväll. Jag ska dit nu.
- Ha det så kul! Jag passar. - Han vill ha oss alla tre.
Älskling, vi kan väl höra vad han vill.
Ni har adressen. Vi ses där.
- Ska vi ha superdräkterna på oss? - Ja.
Kanske de gamla dräkterna.
Jag tror att han är nostalgisk.
- Vart ska ni? - Luften är ovanligt frisk i kväll.
- Om Jack-Jack vaknar... - Jag vet.
Era besökskort. Den här vägen.
Du är en stor beundrare.
Jag är en stor beundrare. Fasen!
Jag älskar superhjältar!
Krafterna, dräkterna, de mytomspunna kamperna.
Winston Deavor. Kalla mig Win. Trevligt att träffas.
Fryzo!
Elastaflickan!
Mister Incredible!
Mister Incredible, Incredible
Incredible
Han jagar skurkar Pow, pow, pow!
Och vem är det som jämt har koll
När chansen att klara't är nära noll?
Fryzo! Fryzo!
Fryzo!
Det här är så kul! Och det här...
- Hej, superhjältar! Förlåt, jag är sen. - ...är min sena syster Evelyn.
Jag skäller på mig själv, så du behöver inte.
Imponerande.
Min far var så stolt över att jag hade lite koppling till er.
Han kallade er "den sista försvarslinjen". Han var er största supporter.
Han donerade till superhjältar.
Han ordnade pengar till Dynamo-statyn. Han kände flera superhjältar -
- och hade telefonlinjer till Gazerbeam och Fironic om nåt skulle hända.
Han älskade det och blev förtvivlad när ni tvingades underjorden.
Far trodde att världen skulle bli farligare utan er.
Han visste inte hur rätt han hade.
Nån bröt sig in.
Far ringde Gazerbeam på direktlinjen. Inget svar.
Han ringde Fironic. Inget svar.
Superhjältar hade blivit olagliga.
Inbrottstjuvarna såg honom vid telefonen och sköt honom.
Så...
- Det måste ha varit hemskt. - Särskilt för mor.
Hon dog några månader senare, av brustet hjärta.
Om superhjältar inte hade tvingats bort hade det aldrig hänt.
Eller så kunde far ha tagit mor till säkerhetsrummet.
Jag håller inte med! Men vi ska inte gå in på det.
Saken är den att ingen trodde att vi skulle kunna driva pappas bolag.
Men med Evelyn som konstruktör och mig som vd -
- har vi byggt upp DevTech till vad det är i dag.
- Ett telekomföretag i världsklass. - Större än nånsin.
Och med möjlighet att rätta till det som blivit fel.
Därav detta möte.
Låt mig fråga en sak: Vad är huvudorsaken till att ni tvingades gå underjorden?
- Okunskap. - Uppfattning.
Ta Undergrävaren i dag.
Svår situation. Ni tvingades till många svåra beslut.
- Säger du det? - Mer kan jag inte säga. Jag var inte där.
Och det var ingen annan heller. När ni slåss mot skurkar -
- ser inte folk vad som händer.
De ser det politikerna säger åt dem att se: förödelse och er.
Om vi vill ändra på folks uppfattning om superhjältar -
- så måste ni visa världen vad ni ser.
- Hur gör vi det? - Med kameror.
- Så måste ni visa världen vad ni ser. - Hur gör vi det?
Vi sätter in minikameror som de där i era dräkter.
- Oj, så små! Och bilden är makalös. - Tack. Jag har konstruerat dem.
Vi har resurser, lobbyister, kontakter...
- Och nåt mycket viktigt: försäkringar. - Det är grejen.
Allt vi behöver är super-duperhjältar. Vi behöver er tre.
Hjälp mig att göra alla superhjältar lagliga igen!
Härligt! Då sätter vi i gång. Vad är mitt första uppdrag?
Din entusiasm är guld värd. Håll fast vid den.
Men för vår första insats passar Elastaflickan bättre.
Bättre än mig?
Jag menar... Hon är bra. All heder åt henne.
Men ni vet... - Du vet.
Med all respekt, vi kör inte "försäkringar täcker allt" i första rundan.
Vänta lite. Menar du att jag är vårdslös?
Evelyn gjorde en kostnadsanalys av dina fem sista år av brottsbekämpning.
- Elastaflickans siffror säger allt. - Jämförelsen är orättvis.
Tunga problem kräver tunga lösningar.
Självklart! Vi ska lösa alla sorters problem ihop.
Efter den perfekta premiären med Elastaflickan.
Så vad säger du?
Vad jag säger?
Jag vet inte.
"Jag vet inte"?
För några timmar sen sa du att superhjälteidén var en fantasi.
Nu får du ditt livs erbjudande, och du vet inte?
Det är inte så enkelt. Jag vill skydda barnen.
- Det vill jag med. - Från fängelset!
Genom att tacka nej till chansen att ändra lagen som tvingar dem att dölja vad de är?
- De har inte bestämt vad de är. - De har krafter.
De är superhjältar vad de än bestämmer sig för. Det här gagnar dem.
Det är inte bra att vara borta nu. Dash och hans läxor...
Violet är orolig för dejten med killen hon gillar. Och Jack-Jack...
- Vad är felet med honom? - Okej, inget är fel med Jack-Jack.
Men ett litet barn behöver uppmärksamhet. Jag kan inte bara sticka.
Klart du kan. Du måste -
- så att jag...vi kan bli superhjältar igen och barnen får möjligheten.
- Så att du får möjligheten. - Okej då! Så att jag får möjligheten.
Och jag skulle göra ett bra jobb oavsett vad Deavors cirkeldiagram säger.
Men de vill ha dig.
Och du kommer att göra ett bra...jobb...också.
Det där såg plågsamt ut.
Jag kan inte ljuga för dig. Det är smickrande att de vill ha mig, men...
Vilka val har du? Ett: Du gör det här, vi lämnar motellet -
- Superhjältarna får det bättre, även våra barn.
Eller två: Jag hittar ett jobb, annars är vi hemlösa.
Det är galet. För att hjälpa min familj måste jag lämna den.
För att ändra lagen, måste jag bryta mot den. Visst, jag klarar det. Men barnen?
- Jag passar barnen, lätt match. - Du är för gullig.
- Blir det problem, kommer jag direkt. - Det behövs inte.
Jag fixar det. Gör det här nu. Gör det, så...
...att jag kan göra det bättre.
- Deavor här. - Det här är Elastaflickan. Jag är på.
Det är underbart, mr Deavor. Men det är alldeles för mycket.
Struntprat! Vi är partners nu. Och mina partners kan inte bo på motell.
Men vems hus? Är det ett hus?
Huset är mitt, men jag använder det inte. Stanna så länge ni vill.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - "Tack", kanske?
Är det här vårt nya hus?!
Lugn, vi har bara fått låna det.
Det är hemtrevligt.
Vilket ställe! Deavor köpte det av en excentrisk miljardär -
- som inte ville bli sedd, så huset har massor av dolda utgångar.
Bra att ingen ser oss. Vi vill inte väcka uppmärksamhet.
- En jättestor tomt! - Är det inte lite överdådigt?
- Vid en skog! - Vill du hellre bo på motellet?
Och en pool!
- Vad är mammas nya jobb? - Det viktiga är att vi slipper motellet.
Jag gillar mammas nya jobb!
Kolla vatteninstallationerna!
Wow!
Grymt coolt!
- Sluta, Dash! - Inte soffan!
Sluta! Rör inte knapparna!
Nej, nej!
Det här är inte jag.
Vad är det här? Jag är inte mörk och deppig.
Jag är Elastaflickan. Jag är...flexibel.
- Har E gjort dräkten? - Nej, nån som heter Alexander Galbaki.
Tur att det är du och inte jag, för hon kommer att höra av sig.
- Den här lappen kom med dräkten. - Va?
Det står ett hjälpmedel i garaget. Evelyn
En ny Elastabåge!
Inte visste jag att du hade hoj.
Jag hade tuppkam. Det är mycket du inte vet.
Ja, men... Tuppkam?
Du missade inget.
Den här är elektrisk.
Vad betyder det?
- Att den har bra drag. Men jag lär mig. - Du blir superbra.
- Det blir jag. Och du med. - Vi blir båda superbra.
Hejdå, gullet!
Vänta! Är det där Elastaflickan?
Hej, Elastaflickan!
Gift dig med mig!
Här är Elastaflickan...
Inga sånger, då säger jag åt den här kärran att vända.
Titta, Nya Urbania!
Vill man bekämpa brott så att det märks är det hit man ska.
- Är det nåt att hetsa upp sig över? - Det är som en superhjältes lekplats.
Inga sockerflingor på mitt pass.
- Var är mamma? - Hon är på sitt nya hjältejobb.
- Är inte superhjältar olagliga? - Jo, än så länge.
- Får hon betalt för att bryta mot lagen? - Hon bryter inte...
Hon för fram superhjältarnas sak. Det är ett nytt jobb.
Så mamma gör nåt olagligt för att förklara varför hon inte ska vara olaglig.
Hör du... - Hör ni, bussen är här!
Hämta era saker! Skynda er, hoppa på...
Stoppa ner läxan!
Hej då!
Vi kommer att ha det jättefint -
- för du ställer inga svåra frågor.
- Vi behöver veta var ni vill ha oss. - Var beredda.
Det känns konstigt att vänta på brott.
Lugn, du är mitt i det värst utsatta området. Det är perfekt.
- Det är en superhjältes lekplats. - Visst.
När vi hade gått underjorden lyssnade min man på polisradion.
Och jag blev arg på honom.
Vilken hycklare jag är. Nåt händer!
Vi har fått höra om möjliga störningar vid invigningen av svävartåget.
- Störningar eller hot? - Både och. Vid 54:e gatan och Nottingham.
Ett möjligt hot! Perfekt! - 54:e gatan och Nottingham. Sätt fart!
- Du ska vara hemma halv elva. - Vid elvatiden?
- Tiotiden. Snart blir det halv tio. - Halvelva-tiden var det.
Ha det så kul.
"Pömsarna Pömsar i staden Suumratill" -
- "ger snart upp för sömnens ljuva lockrop."
Vi kontrollerar det vågräta.
Vi kontrollerar det lodräta.
Så där gör man inte, pappa. De vill att vi gör det så här.
Jag kan inte det sättet. Varför har de ändrat på matten? Matte är ju matte!
- Jag väntar tills mamma kommer hem. - Va?
Hon fattar inte mer än jag.
Yttre gränsen.
"I Dåsigaby ska Pömsarna Pömsar lägga sig."
"De orkar inte vara uppe."
"I Dåsigaby, dåsar dåsingarna."
"Ögonlocken är så tunga att de hänger ner."
"Saken är den att alla kryper till kojs."
"Alla ska få den sömn de behöver."
Borgmästare skryter ofta om sina städer och jag är inget undantag.
Jag medger att Nya Urbania inte är den enda stad...
- Gillar verkligen polisen det här? - Visst, du gör livet lättare för dem.
De har inte förlåtit oss för förra gången.
- Jag känner polischefen. Det är grönt. - Om du hade skött Undergrävaren ensam...
...hade allt varit annorlunda. Jag säger det bara.
Vi håller budgeten och får i gång vårt magnifika nya svävartåg i förtid.
Det tar er dit ni ska löjligt snabbt!
Framtiden står öppen!
Tåget har stannat!
Det går i fel riktning.
- Tåget går åt fel håll. - Jag följer efter.
Vilken fart! 160 km/tim och det ökar. Hur lång är banan?
Cirka fyra mil.
- Kan ingen få stopp på det? - De har försökt. Det går inte.
Är det Elastaflickan?
- Manuell kontroll? - De kommer inte in.
- Nödsystem? - De hinner inte.
- Nån ringer. Jag kopplar om. - Mamma, vi hittar inte mina basketskor.
- Pappa ville inte ringa, så jag gör det. - Ring inte mamma!
Jag kan inte prata nu. Titta under sängen.
- Hur lång tid? - Knappt två minuter.
Det finns en genväg genom kulverten där framme.
Jag vet inte om jag hinner i kapp.
Vad var det?
Är alla oskadda?
Är du okej?
Hoppas du har en bra förklaring.
Hördu!
Vad hände?
Välkommen tillbaka, Elastaflickan Skärmskräckaren
- Gumman, varför är du...? - Säg ingenting!
- Det är pappa. Är allt som det ska? - Ja, men jag vill inte prata om det.
- Ringde Tony inte ens? - Jag vill inte prata om det.
- Gumman... - Pappa!
Om du vill att jag ska må bättre, så lämna mig i fred.
Snälla!
Det värsta en polis vet är försvunna barn. Min lillebrors son... Han fyller ett idag.
Om nån kan hitta pojken är det du. Du är en fantastisk polis.
Det här är ett rån. Upp med händerna och vänd er om.
Håll händerna bakom huvudet. - Rör dig inte!
Släpp den och ställ dig där.
Håll ögonen på dörren.
Tror du att jag skämtar?
Nu.
Jag sa nu!
Jag har dem! Kom nu!
Vill du bli dödad?
Nej, nej, nej!
Nej!
Nej, nej, nej!
Nej-nej-nej!
Nej, nej, nej!
Du har krafter!
Ja! Och du har inte en skråma!
Gick du rätt genom dörren? Är det din kraft?
Du kan mångfaldiga dig själv och gå rätt genom alla fasta...
Herregud!
- Hallå. - Hej, älskling. Hade du inte tänkt ringa?
Nej-Jag menar jo.
Men jag ville inte väcka dig.
Nåt märkligt hände ute i trädgården.
- Det låter som om jag väckte dig. - Nej, men Jack-Jack...
Han har råkat ut för en olycka! Jag kommer hem.
Nej, ingen olycka! Fortsätt med uppdraget.
Du ska inte... Tror du inte att jag klarar det här?
Förlåt, jag uttryckte mig klumpigt.
- Vill du att jag kommer hem? - Nej, jag har allt under kontroll.
Vad har hänt med Jack-Jack?
Inget. Han är pigg och kry.
Det var ju bra.
Hur gick Violets dejt? Det var väl i kväll?
Jo, bra.
Allt är fint och bra.
- Somnade Jack-Jack utan problem? - Inga problem.
- Och Dash blev klar med läxorna? - Helt färdig.
Så det blev inte kaos?
Det må låta förvånande, men det har varit rätt händelsefattigt.
Och du då?
Jag stoppade ett skenande tåg!
Det var så grymt!
Borgmästaren invigde ett nytt tåg.
Elastaflickan följde efter tåget och lyckades...
Han sa några ord, klippte bandet och sen gick tåget - bakåt!
- ...det nya svävartåget... - ...tekniskt fel...
- ...tackar Elastaflickan... - superhjälten Elastaflickan...
Pang! Inga skadade!
- ...special-mc, räddade alla ombord... - Och jag följde efter det!
Det var som en dröm, älskling!
Fantastiskt, älskling!
Och på din första kväll!
- Jag är så stolt över dig. - Jag är stolt över dig, älskling.
Jag vet att du vill ge dig ut också. Du kommer att vara så bra.
Det här hade inte gått utan dig.
- Tack för att du tog hand om allt. - Det var lätt.
Jag älskar dig. Jag kommer snart hem.
- Sov gott. - Du med.
"Det gör inget. Jag väntar tills mamma kommer hem."
Som om hon kan... Jag vet hur man...
Jag kan matte.
Jösses!
"Väntar tills mamma..."
Vad är jag, en vikarieförälder?
Det är inte mitt fel att matten ändrats.
Vakna, gubben.
Jag förstår nog din matteuppgift nu.
Vi hinner göra klart den före provet.
Först skriver du alla siffrorna på ena sidan.
Sen byter du tecken. Det betyder att plus blir minus och minus blir...
Förstår du! Jajamänsan!
- Hej! - Vi har flyttat.
Jag skrev adressen på ditt skåp med bläck.
Jaså, är det var det är?
- Glömde du? - Glömde vad då?
Det var kul!
Kul att du är rolig.
Var det den konstiga dräkten?
Den kan jag förklara. Jag går en teaterkurs.
Vi ska spela Shakespeare: "Gör det relevant för barnen."
"Ja, superhjältar! Barn älskar superhjältar."
Jag ville ha en annan dräkt, men de sa: "Nej, ta den där."
Känner jag dig?
- Enligt många är ert tal mycket viktigt. - Båda sidor vill folkets bästa.
Vi är mycket nära fred i regionen.
- Jag har inte gjort det här på ett tag. - Tåget har gett oss en puff.
Gå bara ut och utnyttja din charm.
Elastaflickan, de väntar på dig.
Lyckospark!
Tack, det var kul.
- Fru ambassadör... - Vi åker upp.
God dag, fru ambassadör!
Du är Elastaflickan! Det är därför jag skakar hand med dig.
Det var så sorgligt när du gick under jorden. Jag är glad över att se dig igen!
Tack, det betyder mycket för mig. Lycka till med talet!
- Ge oss fred! - Så snart du har besegrat ondskan.
Tre, två...
I 15 år har superhjältar levt dolda.
Tvingade därtill av ett samhälle som inte stöder dem.
Det kan förändras. Allt fler vill ha Superhjältarna tillbaka.
Hon stoppade nyligen ett skenande tåg -
- och har en ny look: Elastaflickan!
- Välkommen! Allt fler stöder dig. - Det stämmer. Allt ser bra ut.
- Hej. - Hej?
- Lyssnar ni på mig? - Ja, Chad.
Klart ni gör. Jag syns på era skärmar.
Jag läser det jag ska säga på en annan skärm.
Skärmar finns överallt. Vi styrs av skärmar.
Och skärmarna styrs av mig...
Skärmskräckaren.
Hallå!
Jag styr den här sändningen och det korkade nyhetsankare ni ser framför er.
- Vad händer? - Signalen är kapad.
Titta inte på skärmarna!
Jag kan kapa ambassadörens helikopter när den är i luften.
Inte sant, Elastaflickan?
Var är närmaste fönster?
Vad händer?
Vilken av dem?
- Elastaflickan! - Vilken helikopter är ambassadörens?
Se UPP!
Följ efter dem. Håll er nära!
Gå ner och landa tryggt!
Stopp! Det är Elastaflickan!
Sätt er!
Vi är attackerade. Skydda ambassadören!
- Öppna dörren! - Gör det!
- Kan ni simma? - Ja.
Nej.
Jag ska slunga i väg oss. Håll i er!
- Är allt bra med er? - Hur bra som helst...
- Killar är töntar och superhjältar suger. - God morgon!
Han ser mig i dräkten och sen låtsas han att han inte känner mig.
Han skyddar sig själv.
Om han såg dig, är det bäst att han glömmer det. För dig också.
Jag vet inte hur många minnen Dicker har raderat genom åren -
- för att nån fått reda på mammas eller min identitet.
Det var Dicker! Du berättade om Tony!
- Gumman... - Du fick mig raderad från Tonys minne!
Jag hatar superhjältar! Och jag förkastar dem!
Jag förkastar dem!
Har hon fått pubertet?
Enligt en studie har folk mer tilltro till en apa som kastar pil än till kongressen.
- Vad är det här... En demonstration? - De visar sitt stöd.
- Stöd för vad då? - För dig.
Gör superhjältar lagliga! Ka-boom!
Wow!
Hej! Tack för att ni har kommit hit.
Kära nån! Tack så hemskt mycket!
Hej! Vad står det på ditt plakat?
Skärmskräckaren är kvar där ute
Gör superhjältar lagliga! Ka-boom! Ka-pow!
Vi hörs! - Ser man på! Ellenwood!
Så nu ringer du upp mig om superhjältar?
Jag får ringa upp dig. - Det kändes bra.
Felicia, jag tar inga samtal. - Det funkar!
Ambassadören höll ett tal om superhjältar i dag.
Att rädda nåns liv gör tydligen intryck.
Jag får samtal från hela världen. Medieexponeringen har gått upp 72 %.
Hela världen trycker på för att superhjältar ska bli lagliga.
Jag har stora planer: ett toppmöte till havs, på vår båt.
- Vi ska samla ledare och superhjältar... - Jättebra.
Jag är glad. Jag är glad över siffrorna -
- över att ambassadören är för superhjältar och över att du är glad.
Jag hör att du är glad, men känner det inte.
Jag fick ju inte fast Skärmskräckaren!
Jag vann bara den här ronden.
Att han får spela är en seger för honom.
Jag har lärt mig en sak: "Lukta på blommorna. De blommar inte så ofta."
Vill du ha "Hon oroade sig" på gravstenen?
Sluta snacka.
Visa henne.
Det här är så spännande.
Wow! Elastaflickan!
- Hej. - Jag... Wow!
Skärp dig nu, Karen!
Hej! Mitt superhjältenamn är Voyd.
Jag vill bara tacka dig, för att du är du.
Och jag...
Okej, det här kan jag göra.
Imponerande, väldigt...interdimensionellt.
Jag kände mig utstött förut.
Men nu, när du är du, känner jag mig som...
...som mig själv.
Jag har flugit hit dem från hela världen. De har gömt sig.
De har krafter, hemliga identiteter och namn de har gett sig själva.
Jag heter Skri. Mycket angenämt.
Jag ser dig som en exemplarisk superhjälte.
Tack. Det var snällt sagt.
Jag heter Block.
- Trevligt att träffas. Var är du ifrån? - Wisconsin.
Elastaflickan. Och dina krafter är...?
Du vet, zappa och ladda saker, blixtar och sånt.
Raparen var namnet. Sjukdom eller superkraft? Det avgör du.
Det där får folk att slappna av. Ta inte illa upp.
Raparen... Jag gillar det.
Jag ser fram emot att arbeta med er.
Imponerande. Fortsätt träna.
Jag är helt slut. Grattis! Stor dag. God natt, mina damer. Vi ses i morgon.
Det måste kännas skönt att stå i rampljuset igen.
- I rampljuset? - Din superhjältetid var för ett tag sen.
- Och du stod i Mister Incredibles skugga. - Jag håller inte med.
Klart att du var stor. Du var, och är, en superstjärna.
Men nu har du scenen helt för dig själv.
Folk måste titta på dig.
Du menar att det är mannens värld? Vilken värld lever du i? Din bror styr DevTech.
Jag vill inte ha hans jobb. Jag uppfinner. Han säljer.
Vem av oss har störst påverkan?
- Frågar du idealisten eller cynikern? - Cynikern.
Då är säljaren viktigast. Bra säljare har flest köpare.
Vad man säljer kvittar. Det viktiga är vad folk köper.
Det är sant. Om jag lyckades visa hur universum uppkom -
- skulle min bror kunna marknadsföra det som en fotmassageapparat.
- Vad skulle idealisten säga? - Att du ska göra dig ett namn.
Vänta inte på tillåtelse, tvinga igenom din vilja.
Du låter som min bror.
Han har inte fel. Det är viktigt att... Jag vet hur jag ska ta honom!
- Min bror? - Nej, Skärmskräckaren!
Du kan teknik. Jag behöver spåra en signal.
Släng ihop nåt och möt mig på flygplatsen. Jag måste lämna stan.
- Jag kan ha det klart kl. 05. - Jag måste vara med i teve. Chad!
- Jag ber min bror ordna en intervju. - Som avslutas på telefon.
- Massor av reklam! - Frihet från skärmskräck!
- Dicker. - Minns du den där killen Tony Rydinger?
- Minnesradering? Ja, fin kille. - Du raderade min dotters dejt med honom.
- Du raderade faktiskt min dotter. - Det är ingen exakt vetenskap.
Rick, du måste hjälpa mig. Violet hatar mig och dig och superhjältar.
- Jag måste göra nåt. Vad vet du om Tony? - Inte mycket.
Verkar vara en bra kille. Omtyckt. Sportig. Spelar musik.
Föräldrarna äger Glada Fatet. Grabben jobbar där.
Glada Fatet?
Varför kör vi tvärs igenom stan till Glada Fatet?
Vi vill ha ett bås där borta, nära växterna.
Bra, va? Nära växterna.
Den här fatet ser inte så glatt ut.
Det ser uttråkat ut.
Uttråkade Fatet!
- Nåt annat än drive in-mat, tänkte jag. - Jag gillar drive in-mat.
- Betyder det här grönsaker? - En balanserad kost innehåller grönsaker.
God afton!
- Violet... - Mår hon bra?
Här är servetter. Ingen fara, sånt här händer jämt.
Normalt sölar hon aldrig så här.
- Vill herrn ha vatten? - Ja tack.
- Det här är min dotter som du nog känner. - Hej.
- Violet. - Hej, Violet.
- Säg hej till... - Passa dig, pappa!
- Jag är hennes lillebror Dash. - Hej.
Gott vatten! Mycket uppfriskande.
- Är det källvatten? - Kranvatten, tror jag.
- Det är mycket gott. - Utmärkt kran!
- Ursäkta mig. - Trevligt att träffas.
- Vart gick hon? - Till ett bra ställe att vara arg?
Nu går vi till en telefonintervju med Elastaflickan.
- Hur är det, Chad? Mår du bra? - Jag mår bra. Läkarna har undersökt mig.
Jag minns ingenting.
Det är rätt konstigt att se en inspelning med sig själv och inte minnas ett dugg.
Ingen behöver oroa sig. Vi har vidtagit många åtgärder.
- Var är du nu? - På uppdrag. På en säker, hemlig plats.
Jag vill prata om dig och börja med tåget du räddade.
Här är ett oredigerat klipp från din egen dräktkamera.
Vilken fart! 160 km/tim och det ökar. Hur lång är banan?
Cirka fyra mil.
Skärmskräckaren avbryter programmet för ett viktigt meddelande.
- Hon hade rätt. - Nu får vise om din pryl funkar.
- Titta inte på resten. - Jag har dig!
Elastaflickan räddar inget. Hon skjuter bara upp sitt nederlag.
Medan hon gör det äter ni chips -
- och ser henne tackla problem som ni är för lata för att ta er an.
Superhjältar är en del av er önskan att ersätta äkta upplevelser med simulering.
Ni pratar inte, ni tittar på pratshower.
Ni leker inte, ni tittar på lekprogram.
Resor, relationer, risker...
Alla meningsfulla upplevelser måste paketeras -
- så att ni kan titta på avstånd.
Så att ni kan förbli skyddade, passiva och glupska konsumenter -
- som inte orkar resa er ur soffan, börja svettas och ta del av livet.
Ni vill ha superhjältar som skyddar er och bli ännu mer maktlösa på kuppen.
Medan ni intalar er att ni tas om hand, att era intressen tillvaratas -
- och att era rättigheter försvaras.
Så att systemet kan fortsätta att stjäla från er med ett ständigt leende.
Säg åt era superhjältar att stoppa mig.
Ät era snacks, titta på era skärmar och se vad som händer.
Ni har inte längre kontrollen. Det har jag.
Har du hittat nåt?
Förlåt!
- Vad hände? - Du förstörde mina bevis!
Vad har jag gjort? Vad gör ni med mig?
Visst, skyll på systemet bara.
Din spårare funkade perfekt. Du är ett geni.
Äsch! Jag är bara geniet bakom geniet.
Pappa...
Vi håller på med fraktioner, denismaler och procent. Jag fattar inte.
- Var vi inte i kapp? - Jo.
Och nu är det fraktioner, procent och demicaler.
Decimaler.
...Incredi-bilen, superbilen som en gång kördes av superhjälten Mister Incredible.
Man köper sånt när man har allt annat.
- Omöjlig att reparera, sa de. - Den är i perfekt skick.
- Har du kört den? - De sa att den var förstörd.
Den försvunna bilen dök upp på en privat auktion.
De sa att den var... Det där är min bil!
Korkade vatteninstallationer!
Bilen är full av finesser. Kan du demonstrera?
Vi har tyvärr inte listat ut hur de fungerar än.
Wow! Det funkar!
Det där är ingen leksak, det är ett raketgevär!
- Vilken knapp avfyrar raketen? - Det är inte din bil!
- Och inte din heller! - Jo, det är Incredi-bilen.
Varför har han den då?
- Avfyra raketen! Avfyra raketen! - Jag avfyrar ingenting!
Tror du att jag vill ha en arg rik kille efter mig -
- när jag försöker att inte distrahera din mor?
Jag måste ta mig härifrån!
En rik kille har min bil.
Tänker du inte ta tillbaka din bil från den rike killen?
Vad tusan är det?!
- Har Jack-Jack krafter? - Ja, men...
Visste du det? Varför har du inte sagt nåt?
- Vi är dina barn. Vi måste få veta sånt. - Vet inte mamma heller? Varför?
- Mamma är inte... - Du hade velat att vi sa nåt.
Jag ville inte... Det var inte rätt tillfälle.
- Varför? - För att jag samlar tankarna!
Jag tar in information, som jag processar.
Jag fixar matte och pojkvän och ser till att bebisen inte bli ett glödande monster.
Hur gör jag det? Genom att ta smällarna!
Jag äter åska och skiter blixtar, för jag är Mister Incredible!
Inte Mister Sisådär eller Mister Medioker.
Mister Incredible!
- Vi ska nog ringa Lucius. - Nej, jag klarar det här.
Jag kommer aldrig att...
Jag ringer Lucius.
- Han ser ut som vanligt. När började det? - När Helen fickjobbet.
- Och hon vet? - Jag kan inte säga nåt när hon jobbar.
Mamma!
- Låta bara män rädda världen? Knappast. - Mamma!
Jag måste lyckas, så att hon kan lyckas.
- Så att vi kan lyckas. - Jag fattar, Bob.
- När sov du senast? - Vem håller koll på sånt?
Och han är en bebis. Jag fixar det här.
Så allt är bra? Du har allt under kontroll?
Vad i...?
Kaka? Vill Tja-Tja ha en kaka?
Nam-nam kaka? Vill Tja-Tja ha nam-nam?
Nam-nam kaka? Kaka!
- Du ska väl inte...? Herregud! - Kaka.
Oj! Okej, okej.
- Så han kan höra dig... - ...från den andra dimensionen.
- Det är freakigt. Inte som... - ...våra andra barn. Nej, det är sant.
Starka krafter, helt på måfå.
- Är allt okej med honom nu? - Det skulle man kunna tro.
Jag kan inte fortsätta att ge honom kakor, men om jag slutar...
Han blir freakig igen!
Inte bita pappa!
Okej.
Jag behöver bara lite egentid. Sen blir allt bra.
Du behöver mer än egentid.
Du behöver strukturera om ditt liv till max.
Börja med baby superfreak.
Du måste tänka kraftigt utanför ramen.
Galbaki?
Elastaflickans superdräkt är en Galbaki? Förklara dig!
- Herregud! Det är värre än jag trodde. - Det är barnet. Jag tog med mig barnet.
Ytterst ovanligt.
- Du ser hemsk ut, Robert. - Jag har inte sovit.
Jag knäckte min dotter, de har ändrat på matten -
- vi behövde AA-batterier, men jag köpte AAA -
- så vi behöver fortfarande AA-batterier.
Jag la nåt rött i vittvätten, så nu är allt rosa. Och vi behöver nog ägg.
Skött på rätt sätt är föräldraskapet ett hjältedåd. Skött på rätt sätt, alltså.
Som tur är har det inte drabbat mig.
Men du har inte kommit hit för ägg och batterier, Robert.
Jag designar hjältekläder. Elastaflickan behöver väl en ny dräkt.
- Det gäller faktiskt Jack-Jack. - Vill du ha en dräkt till bebisen också?
Det kallar jag knappast en nödsituation.
Han är ett specialfall, värd att studera.
- Om jag kunde lämna honom hos dig... - Lämna honom här?!
Jag är ingen barnmänniska, Robert. Jag är konstnär.
Jag sysslar inte med det enformigt vardagliga nu...mera.
Fascinerande!
Ser du det här, Robert?
Herregud!
Ja!
Klart du kan lämna honom häri natt. Du är väldigt trött -
- och de andra barnen behöver dig. Tant Edna tar hand om allt.
Kör försiktigt. Hej då! Trevlig visit.
"Tant Edna"?
Hör upp!
Jag vill tacka alla som kommit hit för att stödja Superhjältarna -
- och få in dem i samhället igen! Ni har fått det att hända.
Att det behövs har stått klart på sistone -
- när dåliga skådisar som Skärmskräckaren har hotat oss.
Hans tid blev kort!
Det var tack vare den här kvinnan, en stor Superhjälte. Ni har saknat henne.
Välkommen tillbaka, Elastaflickan!
Kom upp! Var inte blyg.
Kom upp nu!
Behåll den här.
Ett minne.
Tack, Winston, Evelyn och alla på DevTech. Jag står för evigt i skuld till er.
Och tack, alla som är här. Trycket från er fick rätt människor att ändra sig.
Vi har kommit långt på kort tid, och jag har ett viktigt meddelande.
Precis nu har ledarna i världens hundra viktigaste länder -
- enats om att legalisera superhjältar igen!
Vi ska samla superhjältar och ledare från hela världen på vår båt Rättsskiparen -
- för en tevesänt undertecknande till havs.
Så ni får ursäkta. Vi måste hinna med en båt!
Tack för att ni kom hit.
Hej, det är jag igen.
Jag har alltid velat fråga en sak.
Hur får du ihop superhjältelivet med det vanliga livet?
Jag vet att jag fixar superhjältegrejerna, men livsgrejerna...
Ursäktar du mig?
Vi ses sen! Bra snack!
Hej, Violet.
- Var är Jack-Jack? - E passar honom.
Edna är barnvakt?
- Och det känns bra? - Ja, men jag vet inte varför.
Jag vill säga en sak till dig.
Jag är ledsen för det där med Tony.
Jag tänkte inte på att när hans minne raderades -
- så skulle du få betala priset för nåt du inte valt.
Det är inte rättvist, jag vet.
Och sen gjorde jag det värre på restaurangen när jag försökte...
Förlåt mig.
Jag är van vid att veta vad som är det rätta -
- men nu vet jag inte längre.
Jag vill bara vara...
...en bra pappa.
Du är inte bra.
Du är superbra.
Får superhjältar dricka i tjänsten?
Jag är definitivt inte i tjänst. Glöm dräkten.
Jag borde vara där uppe, men jag behövde komma därifrån.
Man måste hålla sig undan. Det gör jag.
- Vad håller du dig undan? - Företagsgrejer, mest min bror.
- Du älskar honom ju. Ni två är företaget. - Jag uppfinner, han kan ta folk.
Han roar dem, engagerar dem och tar reda på vad de vill ha.
- Jag vet aldrig vad folk vill ha. - Vad tror du?
Bekvämlighet. De offrar alltid kvalitet för bekvämlighet.
"Det kanske är skit, men det är bekvämt."
- Lite som det här fallet. - Skärmskräckaren?
Nåt stämmer inte. Det var för lätt.
Var det för lätt? Oj!
Konstigt...
Titta på det där. En av Skärmskräckarens skärmar är inställd på min dräktkamera.
Va?
- Sänder inte dräktkameran internt? - Jo.
- Hur kan då Skärmskräckaren komma åt den? - Han kanske hackade den.
Han är avancerad nog att göra det, men har enkla lås på dörrarna?
- Han kanske ville bli hittad. - Ville han åka fast?
- Han ville att du skulle vinna. - Varför? Han är ju skärpt.
Om han kan skapa en sån här teknologi, vet han också hur han ska använda den.
- Killen vi tog fast är pizzabud. - Än sen? Einstein var kontorist.
Du vann. Du fick killen...
Vänta! För att hypnotisera folk behöver Skärmskräckaren bara en skärm framför dem.
Men tänk om skärmen inte ser ut som en skärm?
Tänk om pizzakillen verkligen är en pizzakille -
- men styrdes av skärmar i glasögonen!
Du är duktig.
- Titta! Roboten lyfter. - Jag får inget utslag.
- Ska jag avfyra? - Nu!
- Öka styrkan. - Bara det funkar, pappa.
Det var bäst att bara låta dig sova.
17 timmar?
Hur mår du?
Superbra!
Du klarade det, pappa!
Du anar inte hur mycket jag uppskattar att du passade Jack-Jack.
Din tacksamhet går säkert inte att uttrycka.
Be mig inte att göra om det. Min taxa är på tok för hög.
Jag skojar. Det var kul. Han är skärpt och jag är stimulerande.
Vi förtjänar varandra.
Ditt barn är en mångskiftare och har en enorm potential.
Det händer att superhjältar har mer än en kraft, men han har många.
Ja, du har många krafter.
Jag förstår din sömnbrist och förvirring, Robert.
Bebisar kan bli vad som helst, ditt barn också.
Han har obegränsad potential, Robert.
Han sov medan jag arbetade frenetiskt.
Tant Edna satt uppe för att du ska se fantastisk ut i alla dina former.
- Vad...? Sätter du honom... - ...i kammaren.
Han ingår i demonstrationen.
Du måste handskas med ett barn som har många krafter, men inte kan styra dem.
Det stämmer.
Jag arbetar ofta till musik och märkte att barnet reagerar på det, särskilt Mozart.
Jag blandade kevlar med carbyne för hållbarhet och med bomull för komfort.
I tyget är små sensorer invävda. De läser av barnets fysiska egenskaper.
Oj, oj! Vad gör han nu?
Det är Mozart. Kan du klandra honom?
Det viktiga är att dräkten förvarnade om förändringen.
- Å nej! Kakor, jag behöver kakor! - Du behöver inte kakor.
Som jag märkte i går kväll -
- så gör alla lösningar med kakor att demonbebisen dyker upp.
"Antändning inom kort." Vad betyder det?
Det betyder eld, vilket dräkten har medel mot.
Jag föreslår att du släcker bebisen innan sprinklern går i gång.
Skummet är björnbär- och lavendelmousse, raring.
Effektivt, ätbart och jättegott.
Ser man på... Den här är användbar.
Även om jag har överträffat dina förväntningar efter en enda natts arbete -
- så har dräkten fler finesser som vi måste diskutera.
Tack för allt, E. Hur mycket blir jag skyldig för...
Äsch, raring. Det här täcks av mitt arvode -
- för ensamrätten på Mister Incredibles, Elastaflickans och Fryzos dräkter -
- i hela universum till tidens ände.
Men sitter barnvakt för honom gör jag gratis!
Jag skulle inte tänja mig.
Temperaturen runt dig är under fryspunkten.
Om du tänjer dig, går du sönder.
- Så du är Skärmskräckaren. - Ja och nej.
Jag skapade karaktären och spelade in meddelandena.
- Vet Winston det? - Att jag är Skärmskräckaren? Nej.
Tänk vad herr Fri Företagsamhet skulle göra med min hypnosteknik.
- Nåt värre än det du gör? - Jag förstör folk tilltro till teknik.
- Och utnyttjar superhjältar till det. - Vem burade jag in?
Ett pizzabud med rätt längd och kroppsform.
Han fajtades rätt bra.
Rättare sagt, jag fajtades rätt bra genom honom.
- Och att en oskyldig är inlåst kvittar? - Han var sur och pizzan var kall.
- Jag litade på dig. - Därför misslyckades du.
Va?
För att jag byggde en mc åt dig? För att min bror kan texten till din låt?
- Vi känner inte varann! - Men du kan lita på mig.
Det är väl meningen? Du har konstiga förmågor och en blank dräkt.
Och vi andra ska lägga våra liv i dina behandskade händer.
Det tyckte vår far.
När de bröt sig in ville min mor gömma sig.
Hon bönföll min far att använda säkerhets- rummet. Men han ringde sina superhjältar.
Han dog meningslöst...
...och dumt nog i tron att hjältarna skulle rädda dem.
- Men varför...? Din bror... - ...är ett barn!
Han minns när vi hade föräldrar och superhjältar.
Och som ett barn kopplar han samman de två.
Mamma och pappa försvann för att Superhjältarna försvann.
Våra föräldrar var dårar som la sina liv i andras händer.
Superhjältar gör oss svaga!
Tänker du döda mig?
Nej.
Att utnyttja dig är bättre.
Du ska hjälpa mig att göra superhjältar olagliga för gott.
Pappa. Pappa.
Beredd? Laserögon!
Stopp!
Bra!
Inte nog med det. Titta här. - Jack-Jack, pangaren klar?
- Grymt! Nu vill jag testa! - Hallå, det är bara en demonstration.
Ni får inte skjuta med bebisen.
Det här kan vara farligt. Vi försöker lära honom att styra sina krafter.
Stopp! Titta på skärmen.
Han försvann. Vad coolt!
Okej, använd apparaten.
Där är avläsningen. Klicka på den.
Fjärde dimensionen. Där ser du rummet. Var befinner han sig?
Där!
Kom fram! Nam-nam kaka?
- Heja Jack-Jack! - Vad coolt!
- Hallå. - Elastaflickan är illa ute.
- Va? Vad har hänt? - Kom till vår båt vid DevTech.
- Båten vid DevTech. Om en kvart. - Vadå båten vid DevTech?
Lucius? Helen är illa ute. Kan du passa barnen?
- Ta dräkten. Det kan bli lurigt. - Jag kommer direkt.
Vart ska du direkt? Du ska komma hem direkt! Och lämna dräkten!
Jag måste sticka.
Lucius är snart här. Skjut inte med bebisen, okej?
Vad är det med båten vid DevTech? Och varför har du din superdräkt?
- Är det där mammas dräkt? - Hon kanske behöver den.
Vad är det nu?
Jag vet inte. Men pappa ringde Lucius efter ett samtal om mamma, och stack sen.
- Förkastade inte du superhjältar? - Nu förkastar jag det jag sa.
Sätt på dig den där.
- Hejsan, lilla vän. - Hej...
Ni är i fara. Deavors bad oss...
Det verkar överflödigt.
Deavors bad mig vakta huset.
För att barnen är i fara. En miss på kontoret.
- Hälsa Winston att allt är lugnt, ms...? - Voyd.
Ms Voyd... Kör försiktigt.
Han vill att vi tar med oss dig också.
Hallå!
Det där stoppar dem inte länge.
Dash, ta bebisen!
- Spring! - Sprid er!
Dash! - Vi måste ta oss till min bil!
Vad är det här?
Lilla vännen...
Det funkade!
Incredi-bilen, fönster ner!
Hoppa in!
Incredi-bilen, röstidentifiering! - Säg era namn högt!
- Violet Parr! - Dashiell Robert Parr!
Lucius!
Incredi-bilen, fly!
- Berätta! - Bra och dåliga nyheter.
Fysiskt är hon okej, men efter en dust med Skärmskräckaren beter hon sig konstigt.
Hur då konstigt?
Helen?
Helen, vad gör...?
Helen, det är jag.
Incredi-bilen, stanna!
Vi kan inte åka till E.
Du såg glasögonen de satte på Lucius. De hade likadana.
De är styrda av nån annan.
Det är nog likadant med mamma.
Okej, vi har skurkar efter oss.
Ingen mamma, ingen pappa. Ingen Lucius.
Men vi har våra krafter, den här bilen...
...och, vad...?
Incredi-bilen, kör oss till DevTech!
Ungarna flydde i en pimpad bil, men vi fick Fryzo.
För honom till båten vid DevTech genast!
Vi missade dem!
Jag önskar att Incredi-bilen kunde följa efter båten.
Vad gjorde du?
- Vad gjorde du? - Ingenting!
Wow, bilen gör allt jag säger!
- Det här planerade vi inte så bra. - Vi är ju här.
Ja, vi är här. Men vi borde vara där uppe.
Hallå... Tänk om Incredi-bilen har katapultstolar?
- Vänta, vadå? Nej. - Jodå! Maximal kraft!
Kom!
Hej! Bra att ni kom! Välkomna till konferensen.
Var är våra stjärnor? Vi börjar snart.
De ville inte stjäla föreställningen. De kommer till undertecknandet.
Välkomna! Nu blir det åka av!
Ni är på världens största bärplansbåt.
Håll i er nu, för vi tänker dra på!
Vi måste hitta mamma och pappa. Stanna här. Jag letar upp dem.
- Vänta, vem ska passa Jack-Jack? - Bit ihop. Jag är snart tillbaka.
Vänta, vänta!
Det här är viktigt. De är illa ute.
Det hänger på oss nu. Fattar du?
Håll honom sysselsatt, men tyst!
Sch, tyst!
Jack-Jack?
Jack-Jack!
De vet att vi är här, men jag hittade mamma och... Var är Jack-Jack?
Är han borta? Du skulle göra en enda sak!
Ta spåraren!
- Åker han upp? - Han är i en hiss!
Hej, du! Var är dina föräldrar?
- Här kommer de som satte i gång allt. - Jag sa ju att de skulle komma i tid.
- Har du gjort nya masker åt dem? - Mörkerseende, etcetera. Fina, va?
Till och med han klarar det.
Vi sänder direkt om tre...två...ett...
Det här är stort.
Vi har lyckats åstadkomma nåt mycket sällsynt i dagens värld.
Vi är överens om nåt.
Vi är överens om att upphäva ett dåligt beslut -
- så att ett antal begåvade personer runt om i världen behandlas rättvist.
Och återigen be dem att använda sina gåvor för världens bästa.
Jag tackar alla här för era länders stöd till superhjältar.
Ett särskilt tack till ambassadör Selick. - Ja, ge henne en applåd!
- Tack så hemskt mycket! - Tack för ert mycket viktiga stöd.
Ni blir med all rätt -
- den första som skriver på Internationella superhjälte-fördraget.
Så där!
Jösses!
Jag vet att han brinner. Släck honom!
De kommer!
- Är det bra att ge honom den? - Jag hörde inga bättre förslag.
Nej!
Kom, Jack-Jack! Vi måste sticka! Kaka nam-nam?
Mamma!
- Jag ser honom! Han kommer undan! - Flytta dig!
- Jäklar! - Han är på väg till mamma.
Det är klart. Världen är super igen!
Gruppfoto, allihop! Träng ihop er. Det är en historisk dag.
Le, allihop!
Fas två.
Att vi tvingats leva underjorden har gjort oss bittra.
Ni tar fram oss i ljuset för att städa upp det som er brist på disciplin har orsakat.
Ni är svaga till kropp och karaktär. Era löften är tomma och ni får betala för det.
Vi tjänar inte längre er. Vi tjänar oss själva. Må de bäst lämpade överleva!
Ja, vi... Det lät mycket oroväckande ett tag -
- före det tekniska avbrottet. Ha överseende med oss.
Va?
- SOS! SOS! - Stopp! Låt honom prata.
- Superhjältar har tagit bryggan med våld. - Nu!
Lite längre, lite längre... Stopp!
Vad i...? En bebis?
Mamma och pappa! Farbror Lucius?
- Mamma... - Nej, Jack-Jack!
En superbebis?
Nej, nej, nej! Sätt ner honom!
- Ta henne! - Håll Jack-Jack!
Nej!
- Det är jag! - Det var vad jag trodde förra gången.
Barn, vad gör ni...?
Kom ni för vår skull?
- Bli inte arg. - Gumman, hur skulle jag kunna bli arg?
Jag är stolt.
Förlåt att jag avbryter, men var är vi? Är det här DevTechs båt?
Evelyn Deavor styr Skärmskräckaren, och hon styrde oss också.
- Var är besättningen? - Kollision. Ändra kursen!
- Gjorde jag det där? - Mamma, dräkten? Ta den här.
Fas tre... - Inled fas tre!
- Är barnen här? Åkte du inte till huset? - Jo!
- Varför flydde ni inte? - Hallå, vi räddade er!
Flydde från vad då?
De där!
- Vad i...? Har Jack-Jack krafter? - Vi vet. Slåss nu, prata sen!
Jack-Jack!
Laserögon!
- Följ med, Winston. - Svimmade jag?
- Här är du i säkerhet. - Undan vad då?
- Var är diplomaterna och Superhjältarna? - Hypnotiserade.
Vad har du gjort?
- Evelyn flyr! - Följ efter henne. Avsluta ditt uppdrag.
Jag kan inte bara sticka. Vem ska ta hand om barnen?
Mamma, stick nu. Vi fixar det här.
Voyd, följ med mig.
- Jag slår av motorn. - Jag försöker bromsa.
Vänta, nån saknas. Var är krossarkillen?
Spänn fast dig!
- Det är för ditt eget bästa. - Nej! Men det är det här.
- Vi kom för sent! - Skicka upp mig till planet.
Du gjorde det här. Kan du rätta till det?
Göra det okrossat?
- Har ingen bett om det förr? - Nej, det är fånigt. Varför okrossa nåt?
För att komma in i maskinrummet. Glöm det.
Om jag sa att du skulle oslå nån. Vad hade du gjort?
Välkommen, Elastaflickan! Vi har inte nått marschhöjd än...
...men rör dig gärna i kabinen!
Eller slappna av och låt kabinen röra på dig!
- Jag kommer inte in i maskinrummet. - Vi måste göra nåt. Att bromsa går inte.
- Varför inte svänga? - Styrningen är förstörd.
Dash menar från utsidan.
Om vi bryter av ett bärplan och svänger rodret kan vi styra båten från stan.
- Jag svänger fören och du aktern. - Rodret är ju under vattnet. Hur ska...?
Okej då. - Kom, ungar!
Pappa, jag vet att det här funkar.
Men om vi kraschar är mina sköldar nog ett bättre skydd än båten.
- Jag stannar här med Jack-Jack. - Så talar min flicka.
Kom ihåg att vi ska styra åt höger!
Vet du vad som är sorgligt?
Om det inte varit för dina grund- värderingar hade vi kunnat bli vänner.
Jag har åtminstone...grundvärderingar.
Senaste nytt. Fortfarande ingen radiokontakt, men båten har ändrat kurs -
- och närmar sig land med hög fart.
Okej, Dash.
Jag ska ner till rodret. När båten har svängt trycker du på uppknappen.
- Okej, pappa. - Och nu, sänk...!
Superhjältarnas rykte är förstört.
Ni blir aldrig nånsin tillåtna.
- Aldrig? - Nej.
- Nånsin? - Nej.
Inte ens pytte-pyttelite?
Syrebrist. När man inte får nog med syre verkar saker riktigt fåniga.
De blir fånigare och fånigare, och sen dör man.
- Jag vill inte dö. - Det vill ingen.
Faktiskt.
Det är inget dumt sätt att dö på.
Vi måste ta oss till aktern. Superhjältar, skydda era ambassadörer!
Kom.
Pappa har varit under vattnet för länge!
- Vi måste dra upp honom! - Vänta!
- Nu trycker jag på knappen! - Inte än!
Båten svänger! Det funkar!
- Nu! - Nu, Dash!
Rädda dig själv. Gör en fallskärm.
Gör en skärm. Gör en skärm!
Helen! - Håll i er!
Inta kraschställning!
Missade jag Jack-Jacks första kraft?!
Du missade faktiskt de första 17!
Att du räddade mig gör inte att du har rätt.
- Men det gör att du lever. - Det är jag tacksam för.
Hon åker tyvärr i fängelse.
Hon är tyvärr rik och får nog bara smäll på fingrarna.
Först av allt: Violet, jag gillar dig.
Vem vet vad framtiden för med sig?
Men jag har en bra känsla om er allihop.
Bra känsla... Ska vi vara oroliga?
Ni får ta nästa skift. Jag är helt slut.
Jag såg vad du gjorde. Det var helt otroligt.
Förlåt att jag slog dig.
Yeah, baby! Mitt grymma vrålåk!
Som ett erkännande av de ypperliga insatser de har gjort -
- återställs härmed superhjältarnas legala status.
- Du känner inte mig, va? - Nej...
Vänta... Är du tjejen med vattnet?
- Jag heter Violet Parr. - Jag heter Tony.
- Det här är min mamma och min pappa. - Vi har träffats.
- Och det här är pinsamt. - Angenämt.
Min lillebror Dash... Och bebisen heter Jack-Jack.
Jag försökte begränsa det till en förälder.
- Vi ska också på bio, Tony. - Vi sitter i andra änden av salongen.
Utan att titta på er.
Han skojar. De kör oss bara till bion.
De har annat att göra.
- Ni verkar stå varann nära. - Det gör vi nog.
- Vi kan komma ännu närmare. - Bob!
Släpp av oss! - Stor popcorn, liten läsk.
Håll en plats åt mig i mitten på rad åtta. Jag är tillbaka innan trailrarna är slut.
Översättning: Nicklas Källén Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Eric Broberg Walt Disney Company Nordic AB