Ellen Taper Leigh, 78, har gått bort i sin datter Annies hjem 3. april.
Hun var den høyt elskede hustru til Martin Leigh (hvil i fred), -
- hengiven mor til Annie L. Graham og Charles Leigh (hvil i fred) -
- og Peter og Charlie Grahams kjære bestemor.
Hun etterlater seg svigersønnen dr. Steven Graham. Hun vil bli savnet.
Minnestunden holdes i Kingstone Begravelsesbyrå fredag kl. 10.
Begravelsen avholdes lørdag kl. 10 på Spring Blossom gravlund.
Kom igjen, Peter.
Våkn opp. Peter, våkn opp.
Her er dressen din.
Vet du om søsteren din sov på rommet sitt i natt?
Jeg vet ikke.
Kom igjen. Opp.
Charlie, for Guds skyld. Ærlig talt!
Det var iskaldt i natt.
- Du kan få lungebetennelse. - Det er greit.
Kom igjen. Vi kommer for sent. Moren din sitter i bilen alt.
Det varmer hjertet å se så mange ukjente, nye ansikter her i dag.
Mor ville blitt meget rørt, og sikkert også litt mistenksom, -
- over det store fremmøtet.
Mor var en svært hemmelighetsfull og innesluttet kvinne.
Hun hadde private ritualer og venner. Og sin egen private angst.
Det føles som et svik bare å snakke om henne.
Hun var veldig vanskelig å tyde.
Trodde du at du visste hva som foregikk inne i henne, -
- så Gud forby at du reagerte på det.
Men når hun ikke ble formørket -
- kunne hun være inderlig snill, varm og elskelig.
Hun var også utrolig sta, og det forklarer kanskje meg.
Hun visste alltid alt.
Og hvis hun noen gang tok feil, -
- så var det bare din mening, og du tok ...
... feil.
- Det er ikke nøtter i den, vel? - Nei.
Er det nøtter i den? Vi har ikke med EpiPennen.
Hei, Maxie. Flink bisk.
Av med skoene, dere. Av med skoene, Charlie.
Det føles merkelig.
- Burde jeg være lei meg? - Du burde være det du er.
Det kommer.
EN LITEN VERDEN MINIATYRER AV ANNIE LEIGH
- Hei, hvordan går det? - Jeg arbeider bare.
Jeg tar en pause fra å unngå utstillingen.
Driver du fortsatt på med hospitset?
Ja, og barnehagen.
Hva er tidsfristen nå? Syv måneder?
- Seks og en halv. - Det nærmer seg. Noen tittel?
- Kom inn. - Hei. God natt, gutten min.
God natt.
Har du ...? Er alt greit?
- Ja, fint. - Er du litt trist?
Ja, jeg forstår. Jeg vet det. God natt.
- God natt. - Glad i deg.
Hvem er dette?
Er det bestemor?
Du vet du var yndlingen hennes, ikke sant?
Selv som baby. Jeg fikk ikke amme deg, for det ville hun.
Det drev meg til vanvidd.
Hun ville jeg skulle være gutt.
Jeg var en guttejente da jeg var liten.
Jeg avskydde kjoler og dukker og rosa.
Hvem skal passe på meg?
Unnskyld, tror du ikke jeg passer på deg?
Men når du dør.
Da passer far på deg.
Og Peter.
Du gråt aldri som spedbarn.
Visste du det?
Selv ikke da du ble født.
Hadde du lyst til å gråte i dag?
Tror du det ville lettet litt?
God natt, skatt.
MORS TING
OM SPIRITISME
Kjære Annie. Tilgi meg for alt jeg ikke kunne fortelle deg.
Ikke hat meg. Prøv å ikke fortvile over det du har mistet.
Til slutt vil du oppdage at det var verd det. Det vi har ofret -
- blekner i forhold til belønningen. Kjærlig hilsen mor.
Mor?
Jeg skremte meg selv inne på verkstedet.
Hvordan da?
Nei?
Er du ferdig?
Nesten.
Kanskje du skal reparere dukken etter prøven.
Hva sier du til det?
- Okay. - Okay.
Hvis heltens undergang skyldes hans egen fatale brist, -
- hva er så Herakles´ brist?
- Hovmod. - Okay. Hvorfor det?
Fordi han bokstavelig talt nekter å se de tegnene -
- han bokstavelig talt får utdelt gjennom hele stykket.
Okay. Interessant. Så han tror han har styringen.
Men husk at Sofokles skrev "Oraklene" ...
Skal vi ta et blås i frikvarteret?
Herakles hadde ikke noe valg. Gjør det dette mer eller mindre tragisk?
- Mindre. - Okay. Hvorfor det?
Fordi.
Har du et synspunkt, Peter?
Om hvilken del?
Jeg syns det er mer tragisk, for hvis det er uunngåelig, -
- så har ikke figurene i stykket noe håp.
De er små tannhjul i en nådeløs maskin.
STANDARD FOR GJENKJENNING AV ANTATTE GJENFERD
- Hallo? - Hei.
Har du vært oppe på mors rom?
- Nei. - Døren sto åpen.
Unnskyld. Jeg vet det er irrasjonelt. Takk.
- Far, det er fra kirkegården. - Hva vil de?
Få høre. Hallo?
Ja.
Hva skal det bety? Skjendet?
Men ... Men det har bare gått en uke.
Ja, greit. Ja. Jada. Jeg skjønner.
- Kan jeg ringe tilbake? Ja. Ha det. - Hva var det?
Bare noe tull med en regning.
- Jeg drar og ser en film. - Okay.
Og han hatet seg selv.
Han sa: "Jeg er en byrde. Jeg er en byrde."
Og så sa jeg at det var han ikke.
SORGGRUPPE FOR ETTERLATTE
Men jo, han var jo en byrde.
Vi har avsatt tid til at nye i gruppen kan si noe.
Er dere her for første eller andre gang, så gi lyd.
Ja? Vil du ...?
- Kanskje ikke likevel. - Okay. Ikke noe press.
- Jeg heter Annie. - Hei, Annie.
Mor døde for en uke siden. Jeg kom for å prøve dette.
Jeg er temmelig skeptisk til sånt som dette.
Men jeg var med i en slik gruppe for noen år siden.
Jeg ble tvunget til det, og det hjalp vel.
Mor var gammel, og hun var litt smårar til slutt.
Og før det hadde vi omtrent ingen kontakt, -
- så det rammet meg ikke så hardt. Men jeg ...
... elsket henne.
Og hun hadde ikke noe lett liv. Hun led av personlighetsspaltning.
Og demens. Og far døde da jeg var baby.
Han døde av sult fordi han led av psykotisk depresjon.
Han sultet seg ihjel. Sikkert like ille som det høres ut.
Og så er det broren min. Storebror led av schizofreni.
Han hengte seg på mors soverom da han var 16.
I brevet beskyldte han mor for å putte mennesker inn i ham.
Så det var livet til mor.
Og så bodde hun hos oss til sist, før hun kom på hjem.
Og før det var vi ikke på talefot. Eller jo, noen ganger.
Hun var totalt manipulerende. Min mann forbød til sist all kontakt.
Det holdt til jeg ble gravid med min datter.
Jeg holdt henne unna da jeg fikk sønnen min, -
- så derfor ga jeg henne min datter, som hun straks slo klørne i.
Og jeg fikk dårlig samvittighet ...
... da hun ble syk. Ikke at hun var min mor mer til sist.
Ikke at hun noen gang ville hatt dårlig samvittighet.
Jeg vil bare ikke belaste familien min mer.
Jeg tror ikke de kunne støttet meg uansett.
Noen ganger føler jeg ...
Noen ganger føler jeg at alt er ødelagt.
Og så innser jeg at det er min skyld.
Eller ikke at det er min skyld.
Men at jeg får skylden for det.
Hva er det du føler du får skylden for?
Jeg vet ikke.
Fy fader. Kjempefest hos Aaron i morgen. Husk å ta med pikken.
Hei, Annie. Vi vil ikke forstyrre deg, men vi vil se -
- hvor langt vi har nådd. Kan du sende oss noen bilder? Silvia.
Hei. Får jeg låne en av bilene i kveld?
- Hvorfor det? Hvor skal du? - På grillkveld med folk fra skolen.
- Så du spiser ikke med oss? - Jo, jeg spiser her.
- Du kan godt spise der borte ... - Nei da. Jeg spiser her.
Jeg vil bare være der borte litt.
Ikke noe drikking?
Vi er ikke gamle nok til å kjøpe noe.
For noe vrøvl. Jeg spør deg om du drikker.
Jeg svarte akkurat nei.
Tar du med søsteren din?
Vil hun være med?
Har du spurt henne?
Charlie?
Charlie!
Hva i allverden ...! Går du ut uten sko?
Er du idiot? Du kan ikke gå ut uten sko og jakke.
Jeg vil til bestemor.
Hva? Er du sint på meg nå?
Du skal på ... Av med sokkene. Du skal på fest med broren din.
- Hva for en fest? - Med noen fra skolen.
- Nei, det går bra. - Nei. Du blir med.
- Hvorfor? - For være sammen med andre.
- Hvem da? - Din bror. Og andre ungdommer.
- Okay. - Fint. Du blir med. Hun blir med.
- Iallfall ikke noe drikking da. - Jeg hadde ikke tenkt det.
- Hei. - Hei.
Hvordan er festen?
Vil du vite om du skal komme?
Ja. Hva syns du?
Tja ...
Røyker du?
Jeg har virkelig god pot.
- Naboen har en bong. - Sterkt.
- Kan du vente her litt? - Nei.
Charlie, det tar bare to minutter, og så er vi sammen. Du kan tegne.
Kom igjen, Charlie.
- Se, de deler ut sjokoladekake. - Ikke til alle.
- Jo. Det er jo fest. - Jeg kjenner ingen her.
Ingen gjør det. Still deg der borte, så får du et stykke.
Skynd deg, før all kaken er spist.
Hei.
Peter har pot.
- Var det søsteren din der nede? - Ja. Charlie.
Er søsteren din fin?
MOR
- Jeg så hun tegnet meg forrige uke. - Jaså?
- Hun fikk meg til å se åndssvak ut. - Ja, sånn er Charlie.
NY TELEFONBESKJED MOR
- Peter? - Charlie.
Hva skjer?
Går det bra?
- Det er tungt å puste. - Hva mener du?
Halsen min vokser.
Det går bra, Charlie. Vi er på sykehuset snart.
Charlie!
Går det ...?
- Ja, greit. Nå er de hjemme. - Bra.
Jeg skal ut etter balsatre. Mangler du noe?
- Nei, skatt. Kjør forsiktig. - Okay.
Jeg er hjemme om 20 minutter.
Jeg vil bare dø!
Det gjør for vondt! Jeg vil bare dø!
Charlie!
- Er dere Facebookvenn med Becky? - Er du venn med Becky?
Hallo, på Facebook.
Men seriøst. Har du sett hva hun skriver?
- Ja. - Hvert tiende sekund.
Hva med ...? La meg få et trekk.
- Bryan? - Bryan og dama hans.
Han kaller henne noe fjernt. Hva var det?
Han kaller henne "prinsesse".
Hvem faen kaller dama si "prinsesse"?
Han bare: "Jeg skal hente prinsessen på flyplassen."
- "Jeg spiser cous..." - Couscous.
"... med prinsessen."
- Her. - Hvem er kjæresten hans?
En eller annen dritteit studine.
Jeg vil også ha en dritteit studine.
Hei, er du okay?
- Jeg får en allergisk reaksjon. - Hva?
Halsen snører seg sammen.
- Det er bare dopet. - Bare slapp av.
Hold hånda mi.
Beklager å jage deg sånn. Blir du ikke med inn?
- Nei, jeg glemte noe. - Okay. Unnskyld.
Jeg husker deg fra for et par måneder siden.
Gud, nå føler jeg meg dum. Jeg heter Joan.
- Hei. - Går det bedre?
- Hva? - Etter det med moren din.
Hva? Nei, det er ikke ...
Min ... Datteren min ble drept.
Det var virkelig forferdelig leit.
Vil du være med inn? Eller vi kan bare ta en kopp kaffe.
Beklager, jeg ...
- Jeg har faktisk glemt noe. - Min sønn døde.
- Jeg beklager. - Hvor gammel var din?
- 13. - Å gud, så fryktelig.
Sønnen og barnebarnet mitt druknet for fire måneder siden.
- Den minste var syv år. - Herregud!
Jeg har gått her i et par måneder.
Og det har hjulpet. Det gjør det selvfølgelig ikke lettere, -
- men noen ganger føler man seg mindre ensom.
- Okay. - Nå blir det skikkelig pinlig.
Hvis du trenger noen ...
... å snakke med, og det trenger vi alle ....
Dersom du trenger det.
Okay.
Takk. Jeg mener det.
Ha det.
- Hei. - Hei.
- Jeg går i seng. - Hvor var du?
På kino.
- Jeg går i seng. - Okay. Jeg blir med opp.
Jeg er straks tilbake.
- Nei. Du tar med pleddet. - Jeg får ikke sove.
- Det er iskaldt der ute. - Det er en ovn der.
Okay.
Er det greit?
Kom inn igjen hvis det blir for kaldt.
Jeg bare trenger litt søvn.
KALLER ALLE SKEPTIKERE BUDSKAP FRA DET HINSIDIGE
RING GALLERIET OM UTSETTELSE?
Faen.
- Så du kom, Annie. - Jeg kommer litt tidlig.
Det er helt perfekt. Kom inn.
- Dørmatten din ... - Den er litt søt, hva?
- Mor broderte også sånne. - Gjorde hun? Så artig.
Kom og sitt ned.
Først var det ...
... lukten av at noe var helt galt.
Og så liket ...
... dekket av svart ...
Blodet var som tjære.
Og hodet var ikke der, så jeg kunne ikke se ansiktet.
Men det var hennes klær.
Og hennes hender. De små neglene hennes.
Hva slags forhold har du til sønnen din?
Peter?
Herregud ...
Jeg går i søvne.
Jeg har ikke gjort det på årevis, -
- men for noen år siden våknet jeg -
- ved sengene til Peter og Charlie, den gangen de ...
... sov på samme rom.
Og de var ...
... fulle av tynner.
Og det var jeg også. Fra topp til tå.
Der sto jeg med en eske fyrstikker og en tom flaske tynner.
Jeg våknet da jeg strøk fyrstikken. Det vekket Peter også.
Han begynte å skrike.
Jeg slukket fyrstikken med en gang. Med en gang!
Jeg var like sjokkert som han var.
Det var umulig å overbevise dem om at jeg bare gikk i søvne.
Og det var det selvfølgelig.
Men ... det var elendig timing. Peter og jeg hadde kranglet mye -
- om ingenting.
Helt trivielle ting.
Og det har Peter alltid klandret meg for.
Og jeg kan ikke si noe eller gjøre noe med det.
For det skjedde.
Mens jeg sov.
Hei, det gikk kjapt.
- Har du syklet hele veien? - Nei, en venn kjørte meg.
Har du meldt deg på opptaksprøvekurset?
- Jeg gjør det i morgen. - Ja, det må du. Det er snart.
Jeg ...
Herregud, Annie.
- Du vil vel ikke la ham se det? - Hvem da?
Peter. Hva tror du han føler da?
- Hva? Det handler ikke om ham. - Ikke?
Det er et nøytralt bilde av ulykken.
- Kommer du ned til middag? - Jeg lager middag.
Nei, jeg laget middag. Jeg kom for å hente deg.
Kom ned eller bli her. Jeg gir faen.
- Det er virkelig godt, far. - Takk, kompis.
Går det bra, mor?
Hva ...?
Har du noe på hjertet?
Det virker som om du har noe du vil si meg.
Hva? Hvorfor skulle jeg si noe så du kan fnyse av meg?
- Fnyse? Jeg fnyser aldri av deg. - Det er tydelig hva du mener.
- Si hva du vil si, da. - Peter.
Jeg vil ikke si noe. Det har jeg prøvd.
- Så prøv igjen. Sett deg fri. - Sett deg fri, mener du.
Javel, da. Meg. Bare si det. Si det, for faen!
Ikke bann til meg, din lille dritt! Du får aldri ta den tonen!
Jeg er moren din! Forstått?
Jeg driver bare og uroer meg, sliter, og forsvarer deg, -
- og det eneste jeg får igjen er den jævla minen du setter opp.
Så fullt av forakt og motvilje, og alltid så ergerlig!
Nå er søsteren din død, og jeg vet du savner henne.
Og jeg vet at det var en ulykke, og at du har vondt, -
- og gid jeg kunne fjerne smerten.
Jeg skulle ønske at jeg kunne beskytte deg mot å vite -
- at du gjorde det du gjorde, men søsteren din er død!
Hun er borte for evig!
Så bortkastet! Kanskje hvis det hadde knyttet oss tettere sammen.
Hvis du bare kunne sagt unnskyld, eller innrømmet det, -
- så kunne vi kanskje gjort noe med dette her, -
- men du kan ikke påta deg ansvaret for noe som helst!
Så nå kan jeg ikke akseptere det, og jeg kan ikke tilgi deg, -
- fordi ingen vil innrømme noe som helst av det de har gjort!
Hva med deg, mor?
Hun ville ikke gå på fest.
Hvorfor var hun der da?
Og der setter vi strek nå.
Slutt.
- Slutt, sa jeg. - Greit.
Greit.
JOBB VIDERE!
Joan?
- Annie! - Hei.
- Annie! - Hei. Hei.
- Hei. - Hvordan går det?
- Annie, jeg ... - Går det bra?
Ja, det gjør det. Jeg har det virkelig ... bra.
- Jeg har det virkelig ... - Okay.
Det har skjedd noe, Annie.
Så nå har alt vendt seg.
- Hva har skjedd? - Jeg vet ikke om jeg bør si det.
- Du syns nok jeg er gal. - Nei da.
Okay. Okay, kom.
Jeg traff et spiritistisk medium.
Det var en åpen seanse. Jeg vet hva du tenker.
De ba meg om å delta. De ba med skeptikere og forskere.
Først var jeg skeptisk, men det jeg opplevde der -
- var helt ...
De mante frem ånden til en mann fra det 19. århundre.
Og ikke noe hokuspokus i halvmørke.
Sidemannen min var en kynisk nevrolog.
Han virket fullstendig forandret etterpå.
Jeg vet hva du tenker.
Jeg snakket med mediet etterpå -
- og spurte henne om sønnen og barnebarnet mitt.
Hun kom hjem til meg og ...
Hun utførte ...
Hun mante frem barnebarnet mitt.
Nei, jeg vet hva det smilet betyr. Annie. Annie.
Jeg ville heller ikke ha trodd det. Det gjorde jeg ikke.
Men jeg hørte stemmen hans. Jeg kjente at han var tilstede.
Annie, dette er ekte.
Hva skal du akkurat nå?
- Jeg skal bare handle. - Blir du med hjem til meg?
Jeg syns du skal bli med. Det ville betydd allverden.
Det gir virkelig stemning.
Okay.
Nå legger jeg hånden på glasset, -
- men jeg presser ikke.
Gjør det samme.
Louis?
Louis, er du her? Det er bestemor.
Louis, hvis du er her hos oss, -
- så prøv å flytte glasset.
Louis, hvis du er her ...
Hei, Louis.
- Hei, Louis. - Hvordan gjorde du det?
Louis, nå stiller jeg deg noen spørsmål.
Hvis svaret er ja, så flytt glasset til høyre.
Hvis det er nei, så flytt det andre veien.
Til venstre. Skjønner du?
Louis, har du det bra?
Har du smerter?
- Å gud! - Det er greit.
Det er greit. Det er greit. Louis, jeg har med tavlen din.
Husker du tavlen?
Kan du skrive noe?
JEG ELSKER DEG BESTE
- Å, Louis. Jeg elsker deg, skatt. - Unnskyld. Kan vi stoppe nå?
- Hva? - Unnskyld ...
Louis, vi stopper et øyeblikk, men jeg er straks tilbake.
- Er du okay? - Unnskyld. Jeg er bare ...
Jeg forstår. Sånn hadde jeg det også første gang.
- Unnskyld. Takk. - Det er greit. Det er greit.
Jeg vet det. Jeg vet det, kjære.
Hvis du vil prøve det selv ... Det er greit.
Så tenn lyset og velg en gjenstand som tilhørte datteren din.
Det er bindeleddet. Tavlen var mitt bindeledd.
Det er greit. Det er greit.
Sånn. Og når du er klar, -
- så les dette høyt, hver stavelse av det.
- Hvorfor? Hva er det? - Jeg vet ikke hvilket språk det er.
Mediet ba meg lese det. Det får det til å begynne.
Men husk at hele familien din må være hjemme.
Sønnen din. Alle. Det er veldig viktig.
- Okay. - Pust inn.
Du drepte henne ikke, Annie.
- Hva? - Hun er ikke borte.
Mor.
Hva gjør du?
Hva skjer?
Du gikk i søvne.
Unnskyld.
Er Charlie her?
Hvorfor er du redd for meg?
Hva?
Jeg ville aldri være moren din.
- Hvorfor ikke? - Jeg var redd.
Jeg følte meg ikke som en mor.
- Men hun presset meg til det. - Hvorfor fikk du meg da?
Det var ikke min skyld! Jeg prøvde å stoppe det.
Hvordan?
Jeg ville spontanabortere.
Hvordan?
Jeg gjorde alt de sa jeg ikke skulle gjøre, -
- men det virket ikke. Jeg er glad det ikke virket.
Du prøvde å drepe meg.
- Jeg elsker deg. - Hvorfor prøvde du å drepe meg?
- Jeg prøvde å redde deg! - Du prøvde å drepe meg!
Peter.
- Peter, skatt. Våkn opp. - Hva?
Det er greit. Det er meg. Jeg er så lei for alt.
Tilgi meg. Jeg avskyr det jeg sa.
Kan du stå opp, skatt? Vi skal prøve noe.
- Jeg hadde mareritt. - Det er greit. Vi kan gjøre noe.
Jeg fant en måte. Kom.
Steven. Skatt? Våkn opp, Steve.
- Hva? - Vi skal prøve noe sammen. Kom.
Steve, kom igjen.
- Far? - Det er greit.
Kom. Kom.
- Okay. Sånn. - Det er iskaldt her.
- Nei, hva gjør du? Vent. - Jeg lukker vinduet.
Nei, vi må ikke endre noe. Vi må ikke gjøre noe feil.
Vi må sitte ned. Kom og sett dere.
- Min venninne Joan lærte meg dette. - Hvem er Joan?
Vi må ha hendene på bordet, og fingrene må berøre hverandre.
- Hva er dette, Annie? - Dere skal få se.
Kan dere stole på meg?
Okay. Greit.
Vi kan gjøre det her borte.
Peter. Okay.
Steve. Kom.
- Nå må dere konsentrere dere. - Om hva?
- Tenk på Charlie. - For helvete!
Jeg prøvde dette for 20 minutter siden, og det virket.
- Jeg skal vise dere det. - Vise oss hva?
Faen! Jeg er et medium. Jeg har sett gjenferd før, -
- og det har jeg ignorert, og det skulle jeg ikke ha gjort.
Jeg vet hvordan det høres ut. Jeg må bare vise dere det.
- Jeg er klar i hodet. - Peter. Gå i seng.
Nei, Peter. Vi må gjøre dette som en familie. Sammen.
- Greit, jeg blir. - Steve.
Jeg trenger at du er åpen for dette. Vær så snill?
Begge to. Dere må være åpne for det. Vær så snill?
Kom igjen, Steve. Kom igjen.
Jeg lover deg ...
Okay. Okay, fint.
Og det leste jeg opp i stad. Det behøver jeg ikke gjenta.
Hva er det for et språk?
Prøv å konsentrere dere.
Charlie? Charlie, er du her?
Charlie, det er mor. Og far og Peter.
Charlie, hvis du er her hos oss, så rører vi alle glasset ...
Ikke noe press.
Hvis du er her, så flytt glasset. Selv bare litt. Okay, Charlie?
Okay.
Faen.
- Hva i helvete ...? - Hva?
- Kjenner dere det ikke? - Kjenner hva?
Kjenner dere ikke luften ... bevege seg?
Ja! Takk, Charlie, så flott!
Charlie, nå vil be jeg deg vise dem det du gjorde i stad.
Kan du vise dem det du gjorde for meg? Hun gjør det.
- Nå er det nok. - Hva? Nei! Hør her!
Da jeg gjorde det i stad, manifesterte dette seg på papiret.
- Hva er det? - Det er Charlie. Vil du tegne mer?
Hold opp! Hold opp!
- Hendene må røre hverandre. - Du skremmer ham!
- Nei, jeg gjør ikke! Peter, hør ... - Hold opp!
Du trenger ikke være redd. Det er søsteren din.
Mor ...
Charlie, hva er galt?
- Hallo? - Mor?
- Mor? Mor? - Jeg liker ikke dette.
- Far, jeg liker ikke det. - Hva skjer?
- Mor! - Du gjør meg redd. Stopp nå.
Hvorfor er dere redde?
- Hvorfor skremmer dere meg? - Stopp! Få det til å stoppe!
- Hvor er mor? - Stopp! Stopp nå! Stopp!
Mor? Peter, jeg er redd!
Hva faen gjør du?
Hva skjedde?
Landet vårt har ofte hatt økonomisk oppgang og nedgang.
Det var krise på 1800-tallet. Nesten som krakket i 1929.
Det ble kalt ...
I ti år led vi grusomt.
Wall Street gjorde det bra i 1929, så da krakket kom -
- forårsaket det en enorm økonomisk krise.
Folk sto i kø etter mat.
Ja, Peter?
- Unnskyld, jeg må på toalettet. - Vær så god, bare gå.
Som sagt ...
Hallo?
Gjett hvem som har brutt sammen på skolen?
- Charlie? - Hva?
- Ikke noe. Hva har skjedd? - Peter ringte.
Han er livredd og gråter. Han tror et gjenferd søker hevn.
- Hvorfor tror han det? - Annie, jeg må beskytte min sønn.
- Hva skal det bety? - Det er det jeg er urolig for.
Ikke snakk sånn til meg. Han er min sønn også.
Legg aldri på igjen! Jeg går ikke i søvne mer.
Skjønner du?
Legg igjen beskjed etter tonen. Når du har lagt igjen beskjed, -
- kan du legge på eller trykke firkant for flere valg.
Annie, hei. Det er Patrick fra galleriet.
Jeg ville bare høre hvordan du og familien har det.
Vi har tenkt på deg og vært bekymret. Vi håper du er okay.
Vi har tenkt så mye på dere. Og så vil vi si ...
Hvis vi skal utsette utstillingen, så er det selvfølgelig okay.
Og hvis ikke, så vil vi høre om vi kan hjelpe til.
Faen, for en lukt.
Annie, hva er den lukten?
Hva faen har skjedd her?
Jeg gadd ikke se på det mer.
Charlie?
Peter! Herregud, skatt! Peter!
- Hva er galt, skatt? - Hva gjør du?
- Hva mener du? - Du dro hodet av meg!
Nei, jeg kom akkurat inn. Du skrek. Hva har skjedd?
Jeg så Charlie borte i hjørnet, så prøvde du å rive hodet av meg!
Det ville jeg aldri gjort mot deg. Er du gal?
Hvilket hjørne så du Charlie i?
Peter, hør her. Jeg vet ikke hva du nettopp så, men jeg skal stoppe det.
Du må ikke si det du sa nå til far, for det stemmer ikke.
Det skjer noe her, og bare jeg kan stoppe det.
Bare jeg kan ordne dette.
Joan?
Joan, jeg må snakke med deg.
Jeg må virkelig spørre deg om noe.
Joan!
Peter!
Jeg maner deg bort!
Zantany!
Dagdany!
Aparagon!
Peter!
Forsvinn!
Peter!
OM SPIRITISME
BESVERGELSER
Kong Paimon (ondskapens konge) besetter den svakeste verten.
Etter ritualet besetter han den forutbestemte verten.
Kong Paimon er av hankjønn, og må derfor ha en mannlig vert.
Åndemanerens rikdommer.
Hei, Bob. Jeg er redd Annie står på randen til, eller er i midt i ...
Status på forsikringskrav, Ellen Leighs grav.
Vi fremsender her status på forsikringskravet -
- vedrørende skjendingen av Ellen Leighs grav.
... så alle føler at det de gjør er berettiget.
De ofret Ifigenia på gudenes befaling.
Agamemnon hadde ikke noe valg ...
Peter.
Peter, hva er galt?
Peter, er alt i orden?
- Kan han puste? - Peter, hva gjør du?
Telefon fra West High School.
Hallo?
Ja, det er det.
Herregud. Gudskjelov.
Herregud! Hva har skjedd? Hva har skjedd med ham?
Å nei, nei, nei! Herregud! Å nei. Hvem har gjort det?
Han gjorde det visst selv.
- Hamret ansiktet ned i bordet. - Vent, Steve. Hør her.
Ta tak i føttene.
Steve. Oppe. På loftet. Jeg gikk opp mens du var vekk.
Og jeg ... Du må gå opp og se det jeg så der oppe.
Det ligger et lik der oppe. Jeg tror det er mor.
Men huden er svart, og hun er oppsvulmet, og hodet mangler.
Vær så snill, gå opp og se etter.
Vær så snill, Steve.
Og det er mer.
Mer enn din mors hodeløse lik? Klart det er.
- Fy pokker! Faen! - Det er mer.
Hva faen var det? Hvorfor ringte du ikke politiet?
- Politiet kan ikke hjelpe oss. - Hvem faen er det der oppe?
Husker du min venninne Joan med det døde barnebarnet?
- Det så ut som din mor. - Hun lærte meg seansen.
Jeg ville ikke, men hun påkalte barnebarnet, og jeg sanset det, -
- slik som du sanset Charlie. Her er mors fotoalbum.
Ser du hun der? Det er henne. Det er Joan.
Hun sa ikke noe om at hun kjente mor, -
- men hun oppsøkte meg og fortalte om seansen og lærte meg alt.
Se symbolet på halskjedet som mor ga meg.
Begge to bærer symbolet på alle bildene.
Og det mønstret. Så du det der oppe? Det var malt med blod over liket.
Du gravde opp liket hennes.
- Det var deg, hva? - Hva?
Alle de kveldene du sa du gikk på kino.
Og da de ringte fra kirkegården, skånte jeg deg for sannheten.
Jeg vet at du ikke stoler på meg.
Men de forbannet oss da vi mante frem Charlie.
Vi inngikk en pakt med noe. Noe her i huset som vil ta Peter.
Jeg så sidene bli fylt. Alle tegningene er av Peter.
Unnskyld, Steve. Jeg vet ikke hva jeg har gjort, men Peter er i fare, -
- og det er min skyld.
Hvis vi ødelegger boka, så blir jeg også utslettet.
Jeg prøvde å brenne den, men armen min tok fyr, -
- som om jeg er forbundet med boka, og det er jeg også.
Steve, hvis vi ikke ødelegger boka ...
... så vil Peter ... Å gud.
Forstår du?
Vi må gjøre dette. Vær så snill? For Peters skyld.
Du må stole på meg, Steve.
Det må være meg. Det er min skyld.
Jeg vet det er min skyld. Du må kaste boka på ilden.
Vær så snill, gjør det. Jeg kan ikke. Jeg er for redd.
Men hvis vi ikke gjør det, -
- så går det ut over Peter. Da går det ut over vår sønn.
Vær så snill, gjør det. Vær så snill.
Steve, vær så snill. Vær så snill, forstå dette.
Vær så snill, kast den inn på ilden.
Vær så snill, skatt. Ta den, ta den.
Du må gjøre det.
Okay. Takk, takk, takk.
Her. Okay.
Nå må du høre på meg.
Du er mitt livs kjærlighet.
Jeg elsker deg, Steve. Jeg elsker deg så høyt.
Og jeg elsker Peter så høyt.
Vær så snill ...? Vær så snill, kast den på ilden.
- Jeg vil ikke gjøre dette mer. - Hva? Nei!
Det hjelper deg ikke.
Du er syk, Annie. Jeg må ringe politiet.
Herregud!
Mor?
Far?
Mor?
Far?
Hallo?
Mor?
Stopp! Mor, stopp! Unnskyld, mor. Unnskyld!
Mor. Mor, jeg ber deg. Mor, vær så snill, stopp.
Mor?
Du må våkne. Hører du? Du må bare våkne.
Du er okay. Bare våkn opp. Våkn opp! Våkn opp!
DRONNING LEIGH
Det går bra.
Charlie.
Du er okay nå.
Du er Paimon, -
- en av Helvetes åtte konger.
Vi har skuet mot nordvest og påkalt deg.
Vi har rettet din første, kvinnelige kropp -
- og gir deg nå denne friske, mannlige kroppen.
Vi forkaster treenigheten og tilber deg, store Paimon.
Skjenk oss din viten om alle verdens hemmeligheter.
Skjenk oss ære, rikdommer og demoner som kan tjene oss.
Gjør alle menn til slaver av vår vilje, -
- slik vi nå og til evig tid har bundet oss til din.
Hill Paimon!
Hill!
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2018