WWW.MY-SUBS.COM ﻿1
60 минута је било потребно
Древнима да доведу човечанство до руба изумирања.
Они који су преживели мобилизовали су своја насеља
и започели изнова живот на отрованој Земљи.
У потрази за храном и горивом, слаби су страдавали,
а јаки постојали све моћнији.
Све до појаве новог доба,
доба великих предаторских градова са запада.
Два.
Вестин Ал-Га Густани.
Осх алга. Да. Осх алга.
Осх алга касхт ду мара Кхазак.
Предатор! Град предатор!
6 км и приближава се!
Остави! Идемо!
Одлазимо!
Пожурите! Упалите моторе!
Помакни се, Дитрих! Упалите их!
Покрените све моторе.
Хајде! Хајде! -Један мотор је црко!
Пребаците се на помоћне уређаје.
Пожурите! Пожурите!
Покрени их! -Пуном брзином!
Јеу сак сах!
Пуном снагом.
Лондон!
Пет, шест...
Градоначелник на палуби.
Градоначелниче. -Господине Валентин.
Шта имамо? -Мали баварски рударски град,
гоњен Ц-20 моторима.
Уобичајене залихе цигле, угља и гвожђа.
И 75 тона соли.
Имамо довољно горива једва за недељу дана.
Оставили смо сигурност Британије,
прешли смо копнени мост, за шта?
Да се хранимо остацима Европе.
Стигните га. -Да, господине.
Стижу нас.
Испразни силос.
Потпуно.
Учини то! -Идите тамо!
Тамо је лудило.
Као да никад пре нису видели потеру.
Па, прошло је доста времена, господине.
Добро јутро, Клити. -Добро јутро, др. Померој.
Нема добрих вести из Дворане керамике.
Бојим се да је нешто страдало.
Проклете вибрације.
Полако, Аркие.
Не, не, не, не. Не брини за мене.
Изгубићемо америчка божанства.
Опростите, др. Померој?
Добро јутро, гђице Валентина.
Чекала сам вас испред Собе рукописа.
У 9 сати?
Извињавам се.
Ово није довољно добро.
Где је доврага Том?
Пролазим! -Лондон! Лондон!
Припази!
Гледај!
Опростите. Опростите.
Лондон! Лондон! Лондон!
Дај ми све што имаш.
Кренуо је према подножју планине.
Останите на курсу. -Господине?
Останите на курсу.
Пуцајте.
Долази!
Да! Да!
Браво свима.
Припремите се да га прогутате. -Да, господине.
СМРТОНОСНЕ МАШИНЕ
Ах, г. Нетсворти. Лепо од вас што сте нам се придружили.
Опростите што касним, господине.
Лепо изгледате. Јесте ли се шишали?
Не желим то чути, Том. -Нова колоњска вода? -Ово ти је треће упозорење.
И последње.
Грађани Салзхакена, добродошли у Лондон.
Понесите само личне ствари.
Стара технологија мора се оставити у предвиђене кутије.
Грађани Салзхакена, добродошли у Лондон.
Онда је све у реду. Замном.
Дакле, изучаваш крај Древних?
Оно што ми стварно треба су искази из прве руке о 60 минута рата.
Часописи, књиге, особни документи.
Врло мало писаних записа је опстало током тог раздобља.
Врло је вероватно да су заборавили
како читати и написати све заједно.
Али ако тражиш о рату који је трајао 60 минута, следи ме.
Само ми дај минут.
Чудно је размишљати како је изгледало.
21. век? Да.
Тако је другачије.
Да, па, то се догађа када се Земљина кора
разбије на хиљаду комада.
Погледај ово.
Ти си ово направио? -Да.
Комадићи старог отпада које сам нашао.
Склоп напајања био је мало зезнут, али на срећу,
узео сам Метјуа који тамо окреће и спремно је за покретање.
То је оно што сам ти хтео показати.
То је квантно енергетско оружје.
Било их је на десетине широм света.
Мој Боже.
Назвали су га Медуза.
Како друштво може тако напредовати, тако научно, а бити тако глупо?
Па, не више глупо него данас. Имали су далеко горе оружје
и далеко софистицираније контролне уређаје.
Која ноћна мора.
Па, Древни су осећали исто.
Зато су и створили ово малецког.
Уређај за искључивање оружја.
Не јежиш ли се од оваквих ствари? -Дозволи да ти нешто кажем.
Налазимо опасну технологију
која је у бољем стању од овог смећа. Сво време.
Приметио сам да су почели нестајати комади.
Обавестио сам свог шефа, који је обавестио свог шефа.
И наравно, ништа се није догодило,
па сам одлучио предузети неке своје мере опреза.
Све ово је технологија за оспособљавање оружја.
Нека нам Бог помогне. -Следећи пут кад ћемо прелазити
мочвару, бацићу све проклете делове преко бока.
Само их пустити да потону на дно мочваре
где их нико никада неће пронаћи.
Госпођице Валентина. Требала си ми рећи да ћеш доћи.
Оставио бих нешто за тебе.
Здраво, Херберт.
Шта још увек овде радиш, Нетсворти?
На дужности си.
Па, помажем госпођици Валентини.
Не више.
Деградиран си. -Шта?
Од кога? -Од мене.
Ти си само слуга с доњих нивоа без породице и без изгледа.
Ако с тим глупим кључевима поновно удариш у кутије,
вратићеш се чишћењу мочвара.
Хоп, хоп.
Па, разговор је био диван.
Морам ићи.
Сад је највећа гужва. Никада неће успети.
Чекај! Том!
Том, чекај!
Могу те одвести доле. -Шта?
Могу те одвести доле.
Грађани Салзхакена, добродошли у Лондон.
Понесите само личне ствари.
Стара технологија мора се ставити у предвиђене кутије.
У реду. -Хеј.
Опростите. -Опростите.
Ја сам с њом.
Не знам, с њом сам.
Прођите. -Стварно?
Идемо.
Извињавам се због овог.
И то је то? Прошли смо? -Баш тако.
Останите у додељеном реду.
Поседовање било ког облика оружја је строго забрањено.
Стани, стани. Шта је онда ово?
Узећу то. -Придошлице које не следе упутства биће ухапшене.
Дакле, због чега журба?
Па, морам доћи доле и прегледати све заплењене артефакте.
И све што од историјске важности припада музеју.
Али, ако закасним, радници у цревима
лопатом ће их бацити у пећ.
Једина брига им је да нахране звер.
Ко не следи упутства биће ухапшен. -Није допуштено оружје.
Не можете нас овако третирати! -Глуп си? Без оружја.
...мора се показати инспекцији.
Будите свесни, да деца могу бити привремено одвојена од родитеља.
Тражи се анти-трејсист Ана Фанг Непријатељ Лондона
Станица четврти Нетхер.
Искрцајте се овде за бродоградилиште,
обраду придошлица и главну стројарницу.
Припазите да не паднете.
Још је нису ухватили? -Кога, Ану Фанг? -Да.
Проклети анти-трациста.
Требала би бити затворена, по мом мишљењу.
Следећи. Помакни се.
Шта је с тобом? Шта скриваш?
Да, у реду. Прођи.
Следећи.
Ти тамо. -Придошлице које не следе упуте бити ће ухићене.
Све ствари морају се показати инспекцији.
Ми смо непријатељи. Анти-трацтионисти се гнушају свега што заступамо.
Да, чега, напредка? -Али то није њима напредак.
За њих, наш начин живота је неодржив. Они виде трацтионисте као... -Ох!
Опрезно. Бевис, човече. Твој алат је по целом поду.
Жао ми је.
Добро си, Том? Опет на кутијама? -Да.
Шта радиш овде доле? -Одржавам канале за отпад.
Имам га. Само остави.
Стварно ми је жао. Нисам те видела.
Зашто и би?
Бевис, ово је Катарина... -Да, знам тко је. Видимо се касније.
Не, не, не, нећеш!
Стани! Ох, не, не, не.
Стани! Стани!
Ово је Сунбеам ТА200.
То је класичан контролер зрачења,
двоструки тостер с аутоматским избацивањем круха.
У реду? Морамо...
изгубио си гумб.
Ох, Квиркеовог ми пића.
Нетко позна њихове мале апарате.
Дај.
Веома лепо.
Својевремено сам ископао неке од ових, али не тако добре као овај.
Пар малих удубљења, мало потамњења.
Извори су пресахли, али још увек их има. Да, па...
То је много боље од било чега у тренутној музејској збирци.
Добар посао.
То је велика похвала од вас, господине.
Знате, само желим рећи, прочитао сам све ваше књиге.
Ох, немој га охрабривати. -Ја... -Глава му је довољно велика.
Бок, тата.
Кејт, Шта радиш овде?
Мислио сам да идеш у музеј. -Била сам. Тамо сам налетела на Тома.
Том.
Том Нетсворти, зар не? -Да, тај сам.
Познавао сам твоје родитеље. Били су дивни људи.
Првокласни повесничари, обоје. -Опростите.
Мислио сам да планираш бити пилот. -Да, али сам одустао.
Мислим, повијест ми више одговара, господине.
Изненађена сам што су те позвали овде доле за тако мали улов.
Не подцјењуј што је ископано овде у соланама.
Ови... ови рударски градови имају стварно занимљив начин укопавања.
Стара технологија.
Нема шансе. -Шта је то?
То је претварач фузијске ћелије.
Неверојатно редак и стварно опасан.
И знате да је удружење инжењера узело све те
које смо имали у складишту музеја пре само неколико месеци?
Померој је био бесан.
Па, овај неће добити.
Побринут ћу се да буде исправно уклоњен.
Инжењери? Мисле да су главни.
Не знају с чиме се играју.
Ватром. -Опростите?
Играју се с ватром.
Рекао сам да склониш руке!
Никада!
Хеј!
Шта се догађа?
Водимо овог господина лијечницима.
Желим да тог човека оптужите. -Крени.
Ово се никад не сме догодити; сви ви заслужујете
да будете третирани с достојанством и поштовањем.
Добит ћете храну, склониште и посао.
Шансу за изградњу будућности, да изградите нови живот.
Хеј! Пазите!
Валентине.
Ово је за моју мајку.
Ово је за Пандору Шоу.
Тата!
Не!
Тамо! -Хајде.
Овде доле! -Хеј, ти!
Не! Зауставите је!
Хеј, врати се овамо! Стани!
Макни се с пута!
Тата!
Остани овде.
Не! Не!
Чекај!
Хајде!
Не!
Имам те.
Пусти ме!
Том!
Том?
Погледај ме. Погледај ме.
То је оно што он ради кад му се нађеш на путу.
Питајте га зашто је убио моју мајку.
Питај га о Хестер Шоу.
Не. Не!
Покушао сам. Покушао сам је зауставити.
Није твоја грешка.
Говорила је најлуђе ствари, и онда само... -Шта је рекла?
Требате лијечника. -Не, не.
Шта је рекла, Томе?
Рекла је да сте јој убили мајку.
Убио?
То је бесмислица.
Жао ми је што си то морао чути.
Да.
Па, требао бих ићи.
Да, требао би.
Тата!
Тата.
У реду је. У реду је. Добро сам. Бит ћу добро.
Бит ћу добро.
Кате, жао ми је. Ништа нисам могао учинити.
Како то мислиш?
Борили су се, Том и девојка.
Ограда се сломила.
Пролазим!
Жао ми је због Тома.
Стварно.
Вани имамо зрачне бродове за тражење.
Ако је жив, наћи ћемо га.
Шта је? -Девојка.
Тко је она?
Искрено, не знам.
И сам се питам.
Позна те.
Никад ју пре нисам видио.
Мислим да је можда анти-трацтионист.
Бог зна да нас довољно мрзе.
Знам да желиш веровати
да трацтионски градови и статичка насеља
могу живети заједно у миру, али то се никада неће догодити.
Не знаш то. -Зашто се онда скривају
иза заштитног зида и гомилају своје ресурсе?
Желе видети да овде гладујемо, Кате.
Никад не подцјењуј њихову вољу да нас униште.
Никада неће бити мира са Схан Гуо.
Ово је уништено. Идем бацити.
Ох, моја глава.
Шта?
Чекај.
Шта се догађа?
Чекај, чекај.
Видиш, не можеш ме само тако овде оставити.
Ниси ме требао слиједити.
Нисам те слиједио.
Пао сам.
Гурнуо ме је.
Хеј.
Чекај.
Ох, Квиркеовог ми пића
Хеј.
Теби говорим.
Хало?
Шта да радим, а?
Где бих требао ићи?
Морам се вратити у Лондон. -Шест месеци! -Само полако.
Шест месеци ми је требало да уђем у тај град.
Имала сам једну шансу за Валентина и ти си је упропастио.
У реду. У реду. У реду.
Имам новац -Не, немаш.
Молим те.
Молим те, помози ми да се вратим у Лондон.
Помози ми пронаћи трговачки град. Никада ме више нећеш видети.
Понестаје нам хране, горива, основних ресурса.
Не можемо овде преживети још дуго.
Нисмо требали отићи у Еуропу.
Највећа погрешка коју смо икада направили.
Па, имамо друге могућности.
О да. Ваш дуго очекивани енергетски пројект.
Успет ће. -То сам већ чуо.
Само ми треба још мало времена.
Увек сте тако самоуверени.
Тхаддеус Валентине, велики археолог.
Човек из народа.
Један од разлога зашто сам вас узео
и зашто сам допустио аутсајдеру ниоткуда
да има моћ на свом радном месту.
Али моје стрпљење је при крају.
Уздигнуо сам вас.
Могу вас и срушити.
Како то можеш трпети?
Боји се.
Покушава одржати начин живота који више не постоји.
Градски дарвинизам.
То је умирући сустав.
Понестаје плена.
Ускоро неће ништа остати.
Покушавам изградити овај град будућности,
али Цроме је заглавио у прошлости.
Куда идеш?
Тата, не можеш отићи на посао.
Добро сам, Кате.
Ниси добро. Озлеђен си. Мораш се одмарати.
Провео сам 15 година на развоју овог електроенергетског сустава.
Не могу ме Магнус Цроме или Хестер Шоу сада зауставити.
Тко је Хестер Шоу?
Нико.
Нико кога познајеш.
Можеш ли успорити, молим те?
Желиш ли наћи трговачки град?
Настави ходати.
Боле ме ноге. -Навикни се на то.
То је оно што ми се свиђа код тебе.
Твој бескрајни осећај емпатије.
Шта си рекао? -Ништа. Ја...
У праву си. Превише причам.
Особито кад сам нервозан.
Нећу више причати.
Закључано.
Нема више причања.
Не брини за мене.
Више сам него способан пазити на себе.
Могло би те изненадити кад сазнаш да ћу бити пилот.
Имам непогрешиви осећај за орјентацију.
У реду.
Којим путем?
Моји навигацијски инстинкти кажу ми...
требали бисмо ићи...
овим путем.
Овим путем, дефинитивно.
Тај пут води на југ.
Да.
Никад ниси био на југу у Вањској земљи.
Никад.
Преуредио сам вредности.
Можете појачати магнетску резонанцу користећи доступне материјале.
Шта вам још треба? -Још неколико недеља.
Осим ако не пронађете више старе технологије.
Сва стара технологија долази к вама.
Требаће ми више од једног за стабилизацију изотопа.
Нека ради.
Чула сам да сте јутрос озлеђени.
Никад ми нисте рекли да Пандора Шоу има кћер.
Могла би бити проблем.
Неће престати док не умрем.
Осим ако је први не убијете.
Јутрос сам примила поруку из затвора Шаркмур.
Тврде да су ухватили сталкера.
Један од Ускрслих. Плаћени убојица је полудио.
Не одговара нам. Превише тешко га је контролирати.
Кажу да је нешто ловио.
Или некога.
Изгледа да вас двоје имате заједнички интерес.
Толико се фиксиран на свој плен да настоји разбити зидове своје ћелије
вриштећи њезино име.
Хестер Шоу.
Куда, шефе? -Затвор Шаркмур.
Без ватре.
Осим ако не желиш да сваки Сцав град
одавде до Раствотера нас пронађе.
То... то не изгледа довољно чисто да се оперем.
Не бих...
Ох, мој Боже, то је одвратно.
Жеђ ће те убити пре глади.
Или ово или можеш пити властити урин.
Рискират ћу.
"Најбоље пре 2118."? -То је Инкие.
Старо је више од хиљаду година. -Није важно.
Храна Древних никада не пропада. Неуништива је.
Овде је тако тихо.
Зар ти то не смета? -Свиђа ми се тишина.
Одрастао сам са звуком мотора.
Никад нисам знао ништа више. То је смешно, знаш.
Провео сам цели живот сањајући да ћу отићи из Лондона, видети свет,
а сад сам овде, разговарам хоћу ли пити властити урин.
Пажљивије са жељама.
Мислила сам да желиш бити пилот.
Ох, јесам. Али онда су моји родитељи умрли.
Пре осам година.
Кад је четврта разина пропала у великом закошењу.
Да.
А ти?
Па, колико си имала година кад ти је мајка умрла?
Нећемо о томе. -О чему?
Нећемо причати једно другоме наше тужне приче. Не могу ти помоћи.
А ти не можеш мени помоћи.
Хало!
Хало! Овде! -Том. -Хеј!
Доле! -То је трговачки град. -Погледај, погледај, погледај.
Погледај!
Ох, Боже.
То су Јужњаци.
То је било близу. -Преблизу. -Пусти ме.
Трчи!
Тко су, доврага, Јужњаци? -Сцавси у ноћном лову.
Шта лове? -Нас.
Имам те.
Хајде!
Хестер? Хестер!
Јеси ли читав? -Да.
Још неколико секунди и били бисте самљевени.
Срећом по вас, били смо овде.
Колико је лоше?
Треба лијечника.
Овде нема шарлатана. Не на Сцуттлебутту.
Можете ли нас одвести до најближег града?
Шта? -Чипинг Содбири.
То би било најближе, не бисте ли то рекли, господине Вриленд?
Бих, љубави. -Па, онда наставите.
Усмери на север. Морамо се побринути за наше госте.
Чај?
Не смета ми. -Сама сам га направила.
Алге су свеже.
Ох, заправо није лоше. Није лоше. До дна.
Смешно си то рекао.
Узгајамо их у одводу канализације.
Ох, гадно. Остат ће ожиљак.
Више их ни не требаш, зар не, латице?
Овде је искрцај за бродоградилиште, обраду придошлица и главну стројарницу.
Бевис. Бевис Под. Морам с тобом разговарати.
Не могу ти помоћи. -Шта...?
Девојка која је напала мог оца... -Не знам о чему говориш.
Како то мислиш? Био си тамо. Видио си шта се догодило.
Станица четврти Нетхер.
Искрцајте се овде за бродоградилиште, обраду придошлица...
Покушаваш да ме ухите?
Прво правило овде доле је: "Држи уста затворена."
Мој отац је овде нека врста невоље. Лаже ми. Морам знати зашто.
Твој отац је лагао многим људима.
Шта би то требало значити?
Молим те. Само желим знати истину.
Не, не желиш. -Кунем ти се. Мој отац је добар човек.
Никада не би учинио... -Не, само престани. Престани.
Гурнуо га је.
Твој отац је гурнуо Тома изван града.
Зашто? Зашто би то учинио Тому?
Зато што му је стао на пут.
То је лаж.
Прикривање.
Нешто граде унутра.
Нешто што не желе да било тко други види.
Опростите, госпођо.
Покушао сам ући унутра, али стражари су на сваком улазу.
Нема начина да се уђе.
Шта ако постоји?
Ево нас.
Није апартман градоначелника у Боги Регису,
али боље је од ударца у око спаљеним штапом.
Осећајте се као код куће.
Вратит ћу се убрзо да испразним ваше посуде.
Хвала вам. -Није баш разговорљива, зар не? Твоја девојка.
Ох, не, не, она није... није моја девојка. -Наравно да није.
Згодан дечак попут тебе.
Можеш имати пуно бољу.
У реду, па, лаку ноћ, госпођо Вриленд.
Ох, драги. Можеш проћи много боље.
Нисам мислила... -Не, знам шта сте мислили.
Гледај, узми кревет. Ја ћу узети...
под.
За све сам крив.
Жао ми је.
Имала сам осам година.
Имала сам осам година када је моја мајка умрла.
Била је археолог.
Вољела је путовати светом и ископавати прошлост.
Прекрасно је.
Стално нас је посећивао.
Проводио би сате
надгледајући ствари које је пронашла.
А онда једног дана...
све се променило.
Она је нешто нашла
на једном од њезиних копања у Изгубљеној Америци.
Нешто што је желио.
Пандора, шта радиш? -Не. Не. Не.
Шта је то било? -Не знам.
Престани! Не ради то!
Одлази од мене!
Ја ћу узети. -Не.
Мама!
Мама.
Хестер, узми ово.
Чувај га.
Мама!
Али убио ју је због тога.
Мама! Мама!
Трчи, Хестер!
Хестер!
И мене би убио.
Али, побјегла сам.
Ухватили смо га на рубу мочвара.
Молим те, престани! -Развалио је цели град.
Убио их је све. -Престани!
Изгубио сам десетак добрих људи да га доведем. -Хестер!
Увек су постојале гласине да је неколико преживело,
они који су се претворили у скитнице након номадских ратова. -Хестер!
Никад нисам помислио да ћу уживо видети једног.
Није их много остало.
Хестер!
Задњи од Лазареве бригаде.
Ускрснуо из смртоносног сна.
Нисам спавао.
Не, ловио си је, зар не?
Ловио си Хестер Шоу.
Зашто?
Одговори ми.
Прекршила је обећање.
Шта ће се догодити кад је нађеш?
Шта ће се догодити кад нађеш Хестер Шоу?
Убит ћу је.
Јеси ли сигуран у вези тога?
Не зна се шта би овај створ могао учинити.
Знам точно шта ће учинити.
Држи га мирно.
Ох, шта није у реду? -Променили смо смер. Кренули смо на југ.
Отвори врата.
Закључана су.
Закључани смо.
Овде мора бити нешто.
У реду. Може бити.
Имаш мој нож?
Ако се попнемо дуж тог канала, можемо отрага скочити.
Нема више од 6 метара.
Не могу. -Да, можеш.
Не, не могу. Никад нисам скакала.
Хоћеш. Ја ћу ти помоћи.
Крени према северу.
Станица се зове Рамскате.
Тамо можеш ухватити зрачни теретњак.
Извуците га! Хајде! -Иди.
Добро.
Престани цвилити.
Упомоћ!
Шта чекаш? Иди.
Дођи овамо. -Не!
Дођи овамо. -Слушај ме.
Хаи-ји!
Не! Не!
Ја ма-тее бихд.
Време је за проверу, народе.
Хајде, излази. -Не.
Не.
Крени!
То је била твоја прилика. -Па, нисам то могао.
Не могу те оставити.
Онда си будала. Ја бих тебе оставила.
Даме и господо...
Добродошли на тржницу Раствотер.
Следећа ставка је старински комад.
Можда изгледа мало испрана по рубовима,
али она је мали трбосек.
Па, тко ће ми дати 12 квиркеса?
Хајде.
Последња прилика да се прибави ова оригинална антика.
Десет квиркеса или ћу је избацити.
Два! -Продано!
Следећи!
Ох, да.
Нека ме враг однесе.
Потпуно разоткривање мојим цењеним клијентима позади:
Права мочварна магарица и цена је у складу с тим.
Имам ли 10 квиркес? -Три. -Ох, ти шкрто копиле, Де Гроот.
Можеш и боље од тога.
Потпуно сам свестан великих ограничења
оног тко тренутно ужива у производњи кобасица.
Хестер!
Пет квиркеса и твоја је.
Четири. -Четири квиркеса, мало сутра. Чујем ли пет? -Хестер! -Зачепи!
Разведри се, љубави. Изгледат ћеш знатно боље као колач од саламе.
Једном.
Други пут. -Педесет!
Нерегистрирани понудитељ. Молим те, приступи подијуму.
50 квиркеса за овај гњецави грумен је
изванредно великодушна понуда, госпођо.
Да је све нормално, то би било довољно.
Али мој проблем је овај:
50 квиркеса није 50.000 квиркеса.
Пређи на ствар. -Па то је стварно једноставно.
Постоји награда за вашу главу, гђице Фанг.
Дакле, или ћете ми платити 50.000 квиркеса за девојчицу
или ћу то добити од власти кад вас предам.
Зашто не решимо ово...
са "купи га сада."
Хестер!
Дођи!
Чекај! -Хестер!
Пожури!
Анти-трацтионисти!
Видиш, знао сам да ме не би оставила.
Зачепи и трчи.
Анти-трацтионисти!
Овуда.
То је Ускрсли човек. -Схрике.
Зове се Схрике.
Дала си ми обећање, Хестер Шоу.
Сада га мораш одржати.
Иди сад! Трчи!
Овуда!
Хајде! Хајде!
Хестер! Дођи.
Где је отишао?
Дођи. Дођи!
Хестер!
Хајде!
Имам те.
Чекај! -Остави га.
Том!
Прережи уже! Учини то!
Хватај!
Где нас водиш?
Само остани иза мене. Ја ћу то средити.
Како?
Како ћеш то точно решити? -Полако, у реду? Само...
Само се зезам с тобом.
Седни. Обоје.
То значи и ти, градски дечко. Седни.
Озлеђена си
Спасила си нам животе.
Зашто?
Не верујеш никоме, зар не?
Баш као твоја мајка. И личиш на њу.
Познавала си ју?
Пандора Шоу је била најхрабрија жена коју сам икада упознала.
Након што је умрла, тражила сам те.
Дуго сам тражила.
Као и сви други, мислила сам да си мртва.
Кад сам чула да си жива, запитала сам се,
како је осмогодишња девојчица сама преживела у Вањској земљи?
Сада знам.
Одгојена си од тог леша.
Не знаш о чему говориш. -Заправо, знам. -Не, не знаш. -Проучавао сам их.
Проучавао си их? -Знам много о Ускрснулима.
Ништа не знаш о њему. -Људи који су их створили били су луди.
Најлуђи. Узели су све најгоре делове од себе... -Зачепи.
Сва дивљаштва, окрутност и мржњу и улили у те стројеве, та чудовишта.
Зачепи!
Спасио ми је живот.
Ти си идиот.
Господине Валентине.
Не сада. -Сигуран сам да знате тко сам.
Не, не знам. -Херберт Меллипхант.
Ваша кћи је мој јако добар пријатељ. -Не, није.
Господине, имам нешто што би вас могло занимати.
Скровиште старе технологије.
Висококвалитетна, војна.
Прошао ми је рок за унапређење.
Размишљао сам о свеучилишном или почасном положају.
Положају с титулом.
Имаш залиху старе технологије?
Где је?
Схрике ми је спасио живот.
Одвео ме је.
Пазио је на мене.
На свој начин.
Једи.
Живи морају јести.
Волио је скупљати ствари.
Сломљене ствари.
Ствари које су други одбацили.
Мислим да је видио у тим чудним стројевима одраз самог себе.
Где је његово срце?
Нема срца.
Попут мене.
Мислим, негде дубоко у њему, остало је сећање.
Сећање из другог живота.
Мислим да је једном имао обитељ.
Тужна си.
Увек си тужна, Хестер Шоу.
Срце ти је сломљено.
Однећу бол.
Променићу те, као што су мене променили.
Убит ћеш ме. -Накратко.
Дала сам му обећање.
Постала бих попут њега.
Моје месо, челик.
Моји живци, жице.
Моја ум би био очишћен.
Без сећања.
Не! -Без осећаја. Мама! Ништа.
Била бих слободна.
Ако је то оно што си жељела, зашто си отишла?
Јер пре шест месеци, Лондон је прешао копнени мост
и Тхаддеус Валентине ми је дошао на дохват.
Хестер!
То је то.
То је моја тужна прича.
Где идемо?
Јеси ли чуо за Мачју колевку?
Мачја колевка? Мислио сам да је то мит.
Није мит.
Саградио ју је Сцривен у првим данима Лондона.
То је нешто за шта повјесничари знају, а сви остали су заборавили.
Закаснила си.
Др. Померој?
Дошли су јутрос, неколико лопова из Удруге инжењера.
Покушао сам их зауставити. Срушили су ме на земљу.
Знали су шта траже.
Очистили су место.
Све су однели у Св. Павла.
Има више од хиљаду степеница у Колевци.
Спиралне.
Али на крају воде у крипту испод Св. Павла.
Буди опрезна, дете.
Штагод да раде у тој цркви нема ништа с Богом.
Придржи на тренутак.
Није лоше.
Радио си то већ пре? -Да. Мало.
Добро. Можеш је увести.
Увести? Где?
Одобрено вам је слетање, Џени Ханивер. Док седам.
Добродошли у Ерхевен.
Шта они говоре?
Капетан Кхора је управо понудио да вам купи вечеру.
Нисте ли, капетане?
Наравно. Зашто не?
Магнетска резонанца се пење, држите пун капацитет.
Сви сустави су активни.
Спремна је.
Све ће бити узалуд ако одмах не делујемо.
Лондон мора скренути на исток.
Нови курс потврђен, 90 ступњева.
Постављене координате: 51 ступњева северно,
71 ступањ источно.
Зашто мењамо смер?
Извршавамо нову заповед, господине.
Чију заповед?
Виндфлавер.
Шта се догађа?
Они су Рух-схан.
Анти-трацтионски савез Схан Гуо.
Ради се о мојој мајци, зар не?
Пре него што је умрла, Пандора је нешто пронашла.
Нешто опасно.
Бојала се Валентина, онога што би могао учинити.
Рекла је, ако јој се било шта догоди, требам те пронаћи.
Да га можеш зауставити.
Не знам о чему говориш. -Размисли.
Добро размисли.
Мораш се сетити.
Узео је нешто од ње. -Шта? Шта је узео?
Дио старе технологије. -Какав дио старе технологије? -Не знам.
Имала је осам година. Не сећа се.
Онда нам можда ти можеш помоћи, Лондонац. -Хеј! -Хеј!
Пусти ме! Пусти!
Шта граде у тој катедрали?
Пре шест месеци, Валентине је почео куповати претвараче фузијских ћелија
од Сцав трговаца. -Чекај, чекај, чекај, чекај.
Претвараче фузије? -Знаш нешто?
Не, то је... то је немогуће.
Морао би га пронаћи...
Тај дио старе технологије који је Валентине узео
од твоје мајке, је ли имао симбол на себи?
Као...
Као ово?
Да.
Твоја мајка је пронашла језгру рачунала.
Сустав управљања квантног енергетског оружја.
Медуса је жива.
Иди, иди, иди.
Како ћемо га искључити? -Не знам.
Па, не без уређаја за рушење.
Енглески, халвити. -То је тип кључа.
Убојица прекидача који надјачава секвенцу окидања.
Након што је покренуто, оружје би се самоуништило.
Тај кључ има Лондон? -Не, одавно је нестао.
Зашто би нам било стало до тих барбара?
Нека Валентине спали сваки трацтијски град одавде до леденог отпада.
Није дошао овамо у потрази за пленом.
Валентине има неки други циљ на уму.
Усуђујеш се поништити заповед градоначелника?
Мој Боже.
Ништа се не може супроставити овоме.
Ни бојни чекићи Аркангела, ни хаубице Панзерстадта.
Чак ни оружје анти-трацтиониста.
У великој игри опстанка, ово је шах-мат.
Лондон иде према истоку.
Брзо се крећу према Схан Гуо.
Задње сам их видела близу планине Танхаусер.
До сада су стигли до источне висоравни.
Колико времена имамо? -Највише неколико сати.
Мислиш ићи у рат?
Не можеш игнорирати лекције из прошлости као да ништа не значе.
Нема се шта научити из прошлости.
Повест ме не брине. Мртва је.
Ово је будућност.
Човек који то контролира контролира свет.
Нема краја твојој амбицији?
Ништа не контролираш.
Искључи то.
Желим да све шифре и оперативне контроле одмах предаш мом уреду.
Ниси ме чуо?
Рекао сам...
Држиш се прошлости као да те може спасити.
Ти си реликт умирућег доба.
Диносаур.
Шта те таквим чини?
Мене? Ја сам метеор.
Катарина, хајде. Дођи.
Не, не. Катарина.
Не можеш се вратити.
Знам да ти је отац. Мораш га пустити.
Он није мој отац.
Не више.
Нападају заштитни зид.
Јави се гувернеру Квејну.
За Бога милога.
Хеј! Проверите довод горива!
Напајање је свуда искључено. -Шта је? Шта се догађа?
То је диверзија.
Ватра!
Стварање каоса.
Ватра!
Који је то враг?!
Схрике је овде.
Хестер Шоу.
Не!
Вратите се! -Станите! Не пуцајте!
Схрике, одлази! Не! Престаните пуцати!
Сиђи!
Послушај ме! Стани! Стани!
Схрике, не! Ана, не!
Нилс!
Ка се-wо! Поу ја тек! -Не!
Послушај ме, Схрике!
Којо се!
Идите до Џени одмах!
Иди! Иди!
Хестер!
Пази.
Нилс!
Доле!
Крените сви!
Сви авијатичари, одмах се евакуирајте! Понављам, одмах се евакуирајте!
Хајде!
Овуда!
Хестер.
Не!
Не.
Том! Не!
Не! Стани! Стани, Схрике!
Стани. Убит ћеш га.
Нећеш га се сећати. -Не, ја сам та!
Ја сам та због које си дошао. Пусти га да оде. Нека живи.
Ти плачеш.
Повредио те је! -Не. Не може умрети.
Не може.
Не може!
Не може.
Ти...
Ти га волиш?
Схрике?
Не!
Не, Схрике!
Ово припада теби.
Ослобађам те од твог обећања,
Хестер Шоу.
Схрике.
Схрике!
Престани.
Свет се мења.
Лондон сада мора гледати изван градског дарвинизма
и кренути у ново доба.
Вечерас смо поставили курс
за напад на унутрашњост анти-трацтијског савеза.
Заштитни зид Схан Гуо и земље иза постат ће наше ново ловиште.
Већ стољећима, трацтијски градови покушавају пробити зид.
Њихова трула тела су у бази.
Али то неће бити наша судбина.
Вечерас, Лондон,
показат ће своју нову моћ,
моћ која ће помести све испред себе.
Вечерас ћемо борбом узети Схан Гуо.
Задржи формацију за приступ Џени Ханивер.
Добродошао кући, Виндфлавер.
Виндфлавер?
Једном сам била роб у леденом граду Аркангел.
Заклела сам се да никада поновно нећу бити у нечијем власништву.
Натерала сам пријатеље да се закуну.
"Када ово тело да своје, баците мој пепео у ветар.
"Могу се суочити с било чим, чак и са смрћу,
док је мој дух слободан."
Савезничка флота великих бранитеља с Истока.
Гувернер Квејн чека.
Лондон се брзо приближава.
Гувернеру... лансирајте флоту.
Не можемо чекати. -Шта предлажеш?
Превентивни напад?
Уништити Медузу пре него што нас уништи.
Не, не. Не... не можете то учинити. -Какав избор имамо?
Нисмо почели ово, али можемо довршити.
Причекајте мало, у реду?
Слушајте ме. Мора постојати други начин.
Постоји тисуће невиних људи у том граду. Не заслужују умрети.
Не, не заслужују.
Нити тражимо да наудимо невинима.
Схвати, живот је драгоцјен Схан Гуонесеу.
Зато ми веруј кад ти ово кажем:
Да постоји други начин, прихватио бих га.
Не. То је мој дом.
Позови заповедништво флоте.
Први ћемо напасти.
Том.
Шта се догађа?
Иди, иди, иди!
Улаз у зону убијања непријатеља за шест минута и 39 секунди.
Подигните га.
Мете су рефлектори.
Средите њихову предњу одбрану.
Лондонски торњеви с топовима су смртоносни. Не подцјењујте их.
Морамо уништити сво фиксно топништво да приступимо катедрали.
Онеспособите их. Ударите их јако и брзо.
Полетите. Одмах!
Том!
Том! Чекај!
Лондон!
Шта ће учинити?
Потврда координата циља. -Потврђене координате.
Мета означена.
Асо луман сала та.
Асо луман сала та...
Том!
Покренути след паљења.
Том!
Имам то.
Је ли то...?
Одакле ти ово?
Замрачење.
Припремају се за паљбу.
Укључите аларм.
Сви на зид! Потрчите!
Одмах уђите!
Морамо наћи Ану.
Сада, Твикс.
Лондон! Лондон! Лондон!
Лондон! Лондон! Лондон! Лондон!
Поновно их удари. -Пуњење акумулатора.
Долази!
Ана!
Морамо отићи у Лондон! -Јеси ли луд?!
Поновно ће пуцати с тим оружјем. -Не ако га искључимо.
Уређај за искључење. Мајка ми га је дала.
Хајде, морамо ићи. Уништили су Савезничку флоту.
Нису нас уништили.
Нилс, ти водиш.
Јасмина, остани на његовом крилу.
Кхора.
Бит ћемо под јаком ватром. Требаћу те да ми очистиш пут.
Ана. -Иди.
Где је Том?
Том?
Сигурно то желиш? Кад уђемо, нема повратка.
Морам..
За моју маму. -За Пандору.
Идемо.
Поновно ће пуцати!
Повуци! Повуци!
Поновно напуни!
Кхора.
Кхора!
Остани ниско, Виндфлавер. Привући ћемо њихову ватру.
Учинимо то! -Каза wо бу јаген!
Ана, препусти то мени.
Нилс, пази!
Нилс! Не!
Тоа, покривај Јасмину!
Средио сам једног.
Погођени смо, Ана! Погођени смо!
Јасмина, среди последњег!
Идемо доле! Причекај!
Тоа! Тоа, хајде. Дођи. Хајде, устани.
Хеј, устани.
У реду.
Хестер!
Узми ово и остани изван видокруга док ти не дам сигнал.
Какав сигнал?
Како ћу знати? -Веруј ми, знат ћеш.
Нисам тако суптилна.
Упозорење. Температура језгре расте
Повећајте количину расхладног средства! Поново напунити!
Тамо!
У реду, градски дечко, Одведи је одавде.
Шта? -Морам ићи. Касним у цркву.
Хеј.
Пази на њу.
Закључај координате циља.
Мета означена.
Чекај! Температуре се морају стабилизирати. -Припреми се за паљбу.
Покренут је след паљбе. -Учини то, Твикс!
Пазите!
Упозорење.
Критична температура језгре.
Поставите надјачавања сустава.
Пуцај поновно! Још један напад и тај зид пада.
Склоните се!
Покренут сустав надјачавања.
Паљба започиње за 59 секунди.
Експлодират ће!
Паљба започиње за 45 секунди.
Паљба започиње за 30 секунди.
Хајде, хајде.
Паљба започиње за 15 секунди.
Десет. Девет.
Хајде. -Осам.
Хајде, хајде. -Седам.
Шест. -Само се пусти. -Пет. Четири. -Готово је.
Три. Два. -Не још. -Хајде. -Један.
След паљбе је поништен.
Иди.
Сустав је преоптерећен. Нестабилност.
Сад је готово.
Кате. Хвала Богу да си на сигурном.
Морамо ићи. -Како си могао?
Колико си одузео живота?
И за шта? -Учинио сам оно што сам морао. Овај град је умирао.
Покушао сам га спасити. -Престани ми лагати.
Ниси то учинио за било који племенити циљ.
Учинио си то за себе, за моћ коју ти је дао.
То није истина. Кате, морамо ићи. Одмах морамо отићи.
Веруј ми као што си једном учинила.
Могу нас обоје спасити.
Спасите нас од чега?
Оружје је уништено. Зид још стоји.
Ниси успио. -Нисам успио?
Стварно ме не познајеш, зар не?
Тај зид ће пасти.
Шта си учинио? -Немој ићи тамо.
Катарина!
Идемо, Генцх! -Разумем.
Морате се завезати, шефе!
Улазим, Лондон Вилхаус!
Лондон Вилхаус, чујете ли ме?
Улазим, Лондон Вилхаус!
Том?
Том, јеси ли то ти? -Катарина?
Шта се доврага догађа тамо доле?
Сударит ћемо се.
Вози град према зиду.
Нема кочница. Уништене су.
Морат ћемо искључити моторе Лондона.
Не могу. Контроле су отишле кврагу.
Катарина, требаш нешто направити. Слушаш ли?
Нигде не идеш.
Никога више нећеш повредити.
Том, јеси ли сигуран у ово?
Учини то!
Убит ћу те. -Знам да хоћеш.
Без обзира шта ти је свет учинио,
бориш се, враћаш се.
Не одустајеш.
Ти си попут мене.
Мајка ти никад није рекла, је ли?
Мислим да није ни требала, јер...
већ си знала.
Хестер.
Напустила си свог чувара.
Је ли то оно што желиш? Желиш умрети?
Хајде, довршимо ово.
Не.
Живет ћу.
Држи се!
Хајде.
Ти си повест.
Генцх!
Онда, шта ће сада бити?
Идемо тамо где нас ветар однесе.
Видети свет.
Шта кажеш?
Идем с тобом.
Превод ЕН> ХР: Бакица47
Преузето са www.титлови.ком