Може ли още едно?
Може ли още кафе? Къде отивате?
Извинете?
Има ли някой тук?
Какво, по дяволите?
Дийн? Дийн?
Казах ти да не заспиваш на масата, защото ще те изгонят.
Съжалявам. Няма да се повтори.
Добре.
Здрасти, Нанси. - Здравей. Сядай някъде.
Трябва да се видя с Дийн. - Ето там е.
Изглеждаш сякаш... - Не съм спал 3 дни.
Дийн, какво става?
Гаджето ти идва. - Здрасти. Искате ли нещо друго?
Не, ако може да платим.
Нали искаше да я питаш нещо?
Задник.
Виж. - Крис е седнала при Дийн.
Добре.
За какво беше това?
Джеси се ядоса, защото Крис е при Дийн.
Аз дори не знаех, че са гаджета.
Изглежда, че ще задържа рестото.
Да, съжалявам за бъркотията. - Свикнала съм.
Не се ли изморяваш от работата цял уикенд?
Не се ли изморявате да идвате тук всеки уикенд?
Куентин, идваш ли?
Съжалявам за бъркотията. Ето.
До скоро. - До скоро.
Виж, трябва да говориш с някой. - Говорих.
Докторите мислят, че всичко идва от миналото ми.
Казват, че всичко е започнало от детството ми.
Какво е започнало? - Кошмарите.
Кошмари?
Не можеш да спиш ли? - Мога,
но не искам.
Дийн, чуй ме. Това са само сънища.
Не са истински. - Тези сънища са истински.
Не са. - Истински са!
Съжалявам. - Всичко е наред.
Отивам да се измия. Няма проблем.
Не си истински! Не си истински! - Истински съм!
Дийн, какво правиш? Спри! - Не си истински!
Кошмари на Елм Стрийт
Тази ужасна трагедия потресе всички ни
и ни сближи с общата ни мъка.
Събрали сме се тук, за да изпратим този млад мъж,
за който живота беше пред него. Нека се помолим.
Господи, ти можеш да превърнеш смъртта в слънчев и приятен ден.
Събрали сме се да изпратим Дийн при теб.
Хайде, скъпа, свърши.
Гуен, здравей.
Мина доста време. - Да, при тези обстоятелства.
Нанси, ако ти се говори с някой…
Добре съм, благодаря. - Ако искаш ела след училище.
Знаеш къде е офисът ми, нали? - Да.
Грижи се за себе си. - Чао.
От малки ли сте се познавали? - Това съм аз.
Но не знам как съм попаднала тук. Не съм срещала Дийн преди гимназията.
Хайде.
Дийн каза нещо преди да умре. - Моля те, недей.
Каза "не си истински".
Повтаряше го постоянно. Знаеш ли какво значи това?
Не, не знам.
Имай предвид, че Дийн пиеше лекарства.
Джеси, всичко, което стана, сякаш някой го караше да го направи.
Но там нямаше никой.
Трябва да ми повярваш, Джеси. - Било е късно и си била уплашена.
Умът ти си прави номера с теб. - Вярвам ти.
Наистина ли?
Видях…
Видях.. - Нищо не си видяла.
Ти не си била там, а Крис. Много й се насъбра, така че я остави.
Не можеш да си представиш какво видях.
Хайде.
Здрасти. - Здрасти.
Мамо, къде са ми снимките от малка. Не са тук.
Сигурно са някъде в гаража, защо?
Защото днес на погребението,
видях снимка на мен и Дийн, когато сме били на 5.
Но не си спомням да съм срещала Дийн преди гимназията.
Кой помни такива неща на 5 години?
Разчисти и ела, вечерята е почти готова.
Лека нощ.
Помниш ли ме?
Крис, добре ли си?
Какво е това? - Нищо.
Просто рисунка. - Добре ли си?
Да, добре съм.
Ами ти? - Добре, знаеш…
Ако имаш нужда от някой или искаш да поговориш с някой.
Знам, че тук има много хора, с които можеш да говориш,
но ако ти се говори с някой… - Благодаря.
Закъсняваш за час, хайде.
Баща ми. - Знам.
Ученици, Перикъл е казал на атиняните да се съберат пред портите на града,
докато флотата им напада спартанците по море.
Победата щяла да е бавна, но сигурна,
защото спартанците нямало да могат да минат през стените на Акропола.
Но Перикъл не бил предвидил чумата.
Отворете учебниците си на 84-та страница.
Спартанците били въоръжени с много и различни оръжия.
Някои били импровизирани…
Събуди се. Събуди се. Събуди се.
Не трябва да спиш в час.
Здравей, Крис. - Кой си ти?
Виждам, че си красива. Както преди.
Няма за какво да се тревожиш.
Ще боли
много малко.
Съжалявам.
Крис!
Руфъс! Руфъс, какво правиш?
Хайде.
Ще трябва да отида до Лондон, тази вечер.
Добре.
Добре си, нали? - Да, супер.
Всичко ще е наред. - Притеснявам се за теб.
Опитай се да поспиш. - Добре.
Ще ти се обадя като пристигна.
Обичам те. - И аз.
Господи, Джеси! Какво, по дяволите правиш тук?
Може ли да вляза? - Да, влизай.
Знам, че бях задник, ревнив и смотан.
Но Дийн също беше мой приятел Моля те, кажи ми какво става.
И аз имам тези сънища…
Изплашена съм. Мисля, че и Дийн ги сънуваше…
Крис, чуй… - Знам какво ще кажеш.
Но всеки път, когато сънувам…
Виждам този мъж.
И той е…
Той е изгорен.
И всеки път ме атакува с тези... - Ножове на пръстите.
Какво?
Господи!
Имаме еднакви сънища. - Крис, не е възможно.
Възможно е. - Това е просто сън.
Господи, много съм изплашена. Искам да поспя.
Но ако го направя, той ще ме убие както Дийн.
Нека спрем да говорим за това. Говорим, мислим и сънуваме за това.
Ще останеш ли с мен? - Разбира се, че ще остана.
Руфъс! Влез вътре!
Руфъс! Мамка му!
Ела, момче.
Само го погалих.
Помогни ми, моля те! Помогни ми!
Добре дошли в детската градина!
Ела.
Трябва да се скрием.
Пет... Шест... Хвани разпятието.
3, 2, 1…
Готова или не…
Идвам за теб.
Джеси. Джес.
Намерих те!
Господи! Събуди се!
Мамка му!
Господи!
Мамка му!
Добре, добре, добре.
Викам полицията!
Влез.
Нанси? Нанси? - Да.
Минава полунощ, лягай си. - Добре, след малко.
Веднага! - Добре.
Аз съм. - Джеси?
Чуй ме. - Какво ти се е случило?
На кого е тази кръв, твоя ли е? - Чуй ме. Бях с Крис.
Нищо не съм направил. Това искам да ти кажа.
Чуй ме, тук става нещо. - Какво й има на Крис?
Някой я уби, докато спеше.
Какво? Какви ги говориш? - Не се преструвай, че не знаеш.
Защото знаеш, така каза на погребението.
Този тип убива в сънищата.
Има песен за него. - Каква песен?
Едно... Две... Фреди идва за теб.
Това е убиецът. - Невъзможно.
Нанси. - Мамка му! Трябва да спрем това.
Как? - Не знам. Само не заспивай!
Ако умреш в съня си, умираш наистина.
Мамка му!
Не мърдай!
На земята! - Нищо не съм направил. Кълна се.
Пуснете ме.
Нищо не съм направил. - Млъквай!
Не съм я убил аз! - Млъквай!
Влизай!
Заподозрян в убийство.
Нанси, ти знаеш!
Номер 4.
Ало. - Здравей, Нанси е.
Нали беше казал да ти се обадя, ако искам да поговорим.
Да. - Крис е мъртва.
Остани буден, остани буден!
Тихо!
Млъкни, по дяволите!
Лишаване от сън.
Безсънието има лош ефект върху живота ви.
Психоза и душевноболна ефективност. Риск от болест и полудяване.
Кошмари?
Да.
Фреди?
Отворете номер 4!
Ставай, платиха ти гаранцията.
Джеси… Помощ.
Крис!
Господи! - Не. Само аз.
Какво искаш от мен?
Не знам, Джеси, мислиш ли, че можеш да върнеш времето?
Отговори ми! Можеш ли да върнеш мъртвец към живот?
Не! - Защо мислиш така?
Не.
Защо крещиш? Аз дори не съм те докоснал.
Не съм го направил аз! Пуснете ме!
Знаеше ли, че след като сърцето спре да бие,
мозъкът работи още 7 минути?
Имаме още 6 минути да си поиграем.
Добре ли си? - Да, просто ми се спи.
Ето.
Какво е това? - Лекарство.
Предназначен е за малки деца.
Пия ги от 15 годишен. - Не, благодаря.
Сигурна ли си, че не искаш?
Да, няма нужда.
Не знаех, че си религиозен. - Трябва да се вярва в нещо.
Каква е тази книга? - Пише за някакво семейство.
Мъж бил предаден от града. Отмъщавал си като отвличал децата им.
Постоянно сънувам деца в детска градина.
Трябва да означава нещо. - Но последно сме ходили в 6 клас.
Губим време. - Какво искаш да кажеш?
Сънуваш ли кошмар, мислиш, че губиш контрол. И това води до безсъние.
А след 70 часа те хваща параноята.
Мозъкът ти ще изключи функциите си за секунди в опит за презареждане,
което значи, че сънуваш, но не знаеш. Дори да си буден.
И след това мозъкът ти пак ще изключи и ще изпаднеш в кома.
Постоянен сън.
Нанси.
Да.
Къде беше? - В библиотеката.
Не знаех къде си, а всичко това, което се случи с приятелите ти…
Мамо, имам ли някаква връзка с Крис, Дийн, Джеси и Куентин?
Като малки да сме били в еднаква детска градина?
Мисля, че не. - Познавали ли сме мъж на име Фреди?
Не мисля.
Добре.
Лека нощ. - Лека нощ.
Здрасти, Гуен е.
Нанси започна да си спомня.
Скъпа, добре ли си? - Да, мамо.
Лягам си. - Добре.
Здравей, Нанси.
Пораснала си.
Това е само кошмар. - Точно така.
Никой не може да докаже, че е бил тук.
Кой си ти?
Не ме ли помниш?
А трябва…
Ти си любимката ми…
Ти си моята малка Нанси.
Познавам ли те? - Да, от сънищата си.
Миришеш различно.
Ало. - Джеси е мъртъв, Нанси.
Умрял е в съня си. - Видях го. Заспах и видях Фреди.
След малко идвам. - Добре.
Татко, отивам до Нанси.
Бехтъм е детска градина и е затворена преди 10 години.
Но няма никакви снимки. - Ела.
Нарисувах го, след като се събудих.
Никога не съм го виждал преди.
Каква е цялата връзка? - Не знам.
Но знам, че майка ми крие нещо.
Тук няма нищо.
Помогни ми.
Какво е това?
Всички сме тук.
Крис, Джеси, Дийн, аз, ти…
Какво правите? Какво правите?
Нанси, какво става? Дай ми снимката. - Не разбирам.
Ти каза, че не сме се познавали.
Но всички сме тук и сме в една и съща градина.
Дай ми снимката. Всичко е наред. - Защо ме излъга?
Не съм! - Всичко е тук, защо ме излъга?
Спри да ме лъжеш. - Не съм те излъгала.
Не исках да живееш с тези спомени!
Не исках да си спомняш! Исках да забравиш!
Да си спомня какво?
Какво е станало в тази детска градина?
Имаше един мъж в детската градина.
Казваше се Фреди Крюгер.
Беше градинар. Живееше в мазето на градината.
И вие деца, бяхте неговия живот.
В началото не искахме да повярваме.
Всички бяхте толкова невинни.
И ти, Нанси… - Какво рисуваш? Много е красиво.
Ти му беше любимка. - Аз също рисувам.
Искаш ли да ти покажа?
И тогава започнахме да забелязваме.
Да, държи се много странно.
Той ме води в тайната пещера…
Всичко е наред.
Обадихте ли се в полицията? - Преди да разберем, напусна града.
Вече го няма, не може да ви нарани.
Сънищата, които имате, те са потиснати спомени.
От ужасно минало.
Дано да си права.
Трябва да намерим другите от снимката. - Защо?
Това не е всичко. - Чу какво каза майка ти.
Това са скапани спомени. - Ами ако греши?
Това са подсъзнателни спомени. - Спомените не те убиват.
Куентин, слез от колата. - Баща ми, трябва да вървя.
Трябва да направим нещо! - Спри! Това е лудост!
Съжалявам.
Искам още 4 обиколки, стандартно плуване.
Куентин, концентрирай се. Трябва да се събудиш.
Хайде, пригответе се.
Готови.
Спортистка умира в съня си.
Работете под водата. Завъртате се и се връщате бързо.
Искам да се изблъскате от стената. Хайде, момчета, можете.
Хайде.
Заемете позиция. Готови.
Хайде.
Чакай.
Крюгер! Ела тук, болно копеле!
Отвори вратата! - Нищо не съм направил!
Отвори скапаната врата! - Нищо не съм направил!
Отидете отзад, за да не избяга от там.
Стига!
Какво правите? Не, не това е начина. - А какъв е начинът?
Децата ни да дойдат тук и да разкажат какво е станало.
Да се обадим в полицията. Не това е начинът.
Това е за синът ми!
Излез, Крюгер!
Добре ли си?
Извикайте сестрата! Дишай, хайде.
Успокой се и дишай.
Отново кошмари. Мъж с изгорено лице.
Снощи имах поредния кошмар.
Изгореният мъж с ножовете все още иска да ме убие.
Този път беше различно. Бях в детска градина.
Събудих се, преди да видя повече. Това трябва да значи нещо.
Този път ме преследва в детската градина.
Скрих се в мазето. Но изглежда той искаше да отида там.
Нуждае се от мен, за да намери нещо.
Започнах да сънувам с отворени очи.
Вече не различавам реалността. Не съм спал 3 дни.
Ако заспя - сънувам.
А ако сънувам - умирам.
Има ли някой, който му се случва същото?
Някой може ли да ми помогне?
Моля ви!
Всички са мъртви. - Знам какво се е случило с Фреди.
Убил си Крюгер.
Къде чу това име? - Преследвали сте го.
Изгорили сте го до смърт! - Не сме го преследвали.
Защитихте. - От какво?
От всичко, което ти причини. На кого сте казали?
Били сме на 5! Може да сме излъгали! Защо не отидохте в полицията!
Открихте ли пещерата?
Открихте ли я? - Не.
Как разбрахте, че е виновен?
Господи! - Убили сте невинен човек.
Всеки ден мисля за тази нощ. - Добре, заслужаваш си.
Куентин, когато пораснеш и имаш деца,
също ще искаш да ги защитиш. - Не ме докосвай!
Чуй ме!
За останалите тук, Фреди Крюгер никога не е съществувал.
Куентин. Куентин, почакай.
Почакай! - Убили сме го. Историите и лъжите ни.
Как да го спрем? - Не можем!
Ами момчето? Каза, че Фреди е искал да намери нещо.
Нанси.
Искаш ли да си поиграем, Нанси?
Какво правиш?
Видях Крис в найлон.
Не си спала от много време.
Хайде да намерим тази детска градина.
Какво ще правим тук? - Трябват ми още хапчета.
Здравейте, бихте ли ми дали от тези хапчета?
Взима се само с рецепта. Ще се обадя на доктора.
Нямам време.
Взимам това лекарство от 15 годишен.
Добре съм си. Само ми дайте няколко капсули.
Не, съжалявам.
Куентин.
Няколко хапчета. - Не.
Събуди се! Кървиш.
Това е от него. Той е тук.
Ранена си сериозно.
Да отидем в болницата.
Мила… Скъпа…
Какво се случи? Кой ти го причини?
Много добре знаеш кой.
Знаеш кой го направи. - Скъпа…
Добре, как се справяме?
Ще ти дам нещо за болката.
И ще те приспя.
Не искам. Мамо, не искам.
Всичко е наред. - Не, мамо.
Ще щипе малко. - Не!
Добре. - Къде е Куентин?
Може ли да поговорим в коридора? - Не ме оставяй, мамо.
Къде е Куентин? Трябва ми.
Дъщеря ви трябва да бъде упоена,
но не мога да го направя без ваше разрешение.
Не искам да я боли. - Добре. Подпишете тук.
Ще се оправи.
Супер.
Благодаря ти. - Ще се оправиш ли?
Какво е това? - Адреналин.
Държи те буден. - Откъде го взе?
От количката на една сестра. - Но не знаеш как ще ти подейства.
Това не ме засяга. Искаш ли?
Не.
Добре ли си?
Да, супер, да тръгваме.
Колко още има? - Почти пристигнахме.
Говори с мен, за да не заспя.
За какво?
Не знам. Кой е любимият ти цвят?
Синьо.
Май не ти се говори.
Винаги, когато съм те канил да излезем, ти не се показваш.
Не знам дали си забелязал, но не съм много приказлива.
Добре, ако оцелеем през следващите 24 часа, ще те поканя на среща.
Ами ако не искам. - Ще си поспя.
Добре ли си? - Да.
Видях го. Беше там.
Да тръгваме. Хайде.
Това е. Това е градината.
Не! - Добре ли си?
Вече не знам кое е реалност. - Хайде.
Следвай ме.
Дръж.
Тук сме и сега какво? Не помня нищо от това.
Това трябва да е стаята му. Водил ни е тук, заради нещо.
Определено е неговата стая.
Куентин.
Има нещо там.
Била съм тук преди.
Ако пазиш тайна, ще те заведа на специално място.
Какво е това?
Какви са тези снимки?
На всичките си ти.
Дай ми да видя. - Не.
Не.
Господи. Не!
Грешали сме. Не ни преследва, защото сме излъгали.
Преследва ни, защото сме казали истината.
Доведе ни тук, за да ни покаже какво е правил с нас.
Мамка му!
Какво иска от нас? Няма да спре!
Знам какво трябва да направим. Ела.
Трябва да има друг начин. - Ако не направим нищо, ще умрем.
Аз трябва да го направя. - Не, аз ще отида.
Само аз знам как да го изкарам навън.
Нанси, не мога да те оставя, няма да се събудиш.
Ти няма да оставиш това да се случи.
Събуди ме, ако нещо стане.
Трябва да се вярва в нещо.
Ще съм тук, когато се събудиш. Ще успееш.
Мамка му.
Не можеш да я спасиш!
Ти си вън.
Крюгер!
Приятелката ти е тук. Връщам се веднага.
Едно, две… Познай кой идва при теб?
Здравей, Нанси. Сега като ме намери, на какво искаш да играем?
Начукай си го! - Звучи забавно.
Виж първо това.
Не, това не е реално.
Реално е.
Аз съм реален.
Ето това е мокър сън.
Ти не си реален.
Тази рокля... Винаги ми е била любима.
Помниш ли, Нанси?
Разбира се, че помниш. Помниш всичко сега.
Твоите спомени ми дават сила.
Не, моля те, недей.
Устата ти казва "не",
но тялото ти казва "да".
Погледни ме!
Виж какво ми причини.
Дойде време да си поиграем.
Забавно ли ти е?.
Непослушно момиче.
Не можеш да ме нараниш. Сега си в моя свят.
И не може да си ходиш.
Това е музика за ушите ми.
Искам да се събудя! - Няма да се събудиш.
Държах те дълго време будна, за да може, когато заспиш,
никога да не се събудиш.
Събуди се, Нанси!
Ще бъдем двамата дълго време. - Нанси, моля те!
Мислеше си, че гаджето ти ще може да те събуди.
Сега аз съм гаджето ти.
Нанси, върни се! Моля те, събуди се!
Обеща ми!
Сладки сънища!
Куентин, хвани го!
Копеле!
Добър опит, Нанси. Сега ще умреш.
Защо просто не умреш.
Боли, нали? Сега си в моя свят, кучко!
Чакай.
Ей, Куентин.
Най-накрая свърши.
Вече ще спиш, нали? - Да.
Мамо… Знам, че си искала да ме защитиш.
Благодаря.
Радвам се, че си добре.
Превод: Данаил Добрев a.k.a dumbeto http://subs.sab.bz/