FERSKENLUNDEN
Tre, to, en, takeoff!
Vi er for tæt på solen! Giv mig mine briller!
- Vi er for tæt på solen! - Jeg kan se en alien! Her!
Batteriet! Forsigtig, Iris.
Her. Giv mig kanden! Hurtigt, hurtigt!
Vi skal bruge benzin! Benzin!
Benzin! Hurtigt! Benzin!
Vi er løbet tør for benzin.
Der er en tunnel! Vær stille.
Ikke en lyd, ellers ser de os, og så, bang!
Meteor!
Ud, børn!
Mariona!
Der er en kran ved reservoiret.
En kran? Hvorfor?
Far?
- Hvor er de, Mariona? - Jeg ved det ikke.
Far?
Far! Mor!
- Mor, de tog bilen. - Mor, kan du tage mig med til byen?
Mor, de tog bilen fra reservoiret.
Vi kan ikke finde den, hvis den ikke er her.
- Der er ikke noget her. - Du har rodet det hele sammen.
Se her.
Det er... regninger.
- Nu finder vi vel 40 kontrakter. - Det her er måske nok.
Det er ikke en kontrakt, far. De vil have en kontrakt -
- der viser, at jorden tilhører dig, og sådan en har vi ikke.
Vi skal bare bruge en underskrevet kontrakt.
Vi har været det hele igennem. Der er ingen kontrakt.
Gamle Pinyol gav mig sit ord, ligesom hans far til min far.
- Du er ikke ven med unge Pinyol. - Han gav mig sit ord.
Du har intet forhold til unge Pinyol! Kan du ikke se, hvad han laver?
- Hvis bare du havde skrevet under. - Man lavede ikke kontrakter dengang.
- Ved du, hvor gode venner vi var? - Med en kontrakt stod vi ikke her nu.
- Vi skrev under på huset. - Vi kan ikke leve af huset, far.
Nå, far... Brevet siger tydeligt -
- at vi skal forlade jorden, når sommeren er slut. Dermed basta.
Sådan er det. Når sommeren slutter, skal vi være væk.
Sådan ligger landet, far.
Far, de tog vores bil væk fra reservoiret.
Fandens!
- For helvede, far. - Fortsæt.
Stop. Der er en.
Stop, stop. Se der! Kan du ikke se den?
- Gud fader i skuret! - Hold Gud udenfor.
- Det er ikke min skyld, far. - Lad os nu koncentrere os!
Se der.
- For helvede da. - De spiser det hele.
Kom nu, Roger.
- For fanden da! - Lad mig.
- Man skal også gøre det hele selv! - Giv mig lygten.
De spiser alle fersknerne. Snart kommer de også ind i huset.
- Flot, kære svoger. - En forbandet pest.
Stop, stop. Jeg står ud.
Stop.
Quimet!
Han er nervøs.
Hej, svoger, lad os få en drink.
- Hej, chef. - Godmorgen.
Hør... Baltazar, vil du oversætte? Jeg må skille mig af med nogle folk.
Jeg tager dig, dig og dig. Ingen andre skal komme tilbage.
Der er ikke mere arbejde. Jeg kan ikke betale jeres løn.
Jeg er virkelig ked af det.
Baltazar, vi er nødt til at gå nu. Jeg beklager meget. Kom så.
- Hvad gør vi nu? - Arbejder hårdere, for fanden.
- Vi arbejder så hurtigt, vi kan. - Arbejd hurtigere.
Det her er et helvede!
Cisco! Tag et andet træ.
I skal ikke tage det samme træ.
- Du glemte nogle, onkel. - Pis.
Onkel?
Din far er en slavepisker.
Ja, i dag.
- Cisco, hvem plukkede den spand? - Din søn.
- Roger! - Quimet?
Quimet?
Se, hvem jeg har med.
Sikke et fjæs.
- Hvad skal I? - Plukke.
- Er det ikke vores job? - Vi er gode arbejdere.
- Hvad laver Svesken her? - Hjælper.
- Har jeg bedt om hjælp? - Drengen plukker da.
- Jeg får de sorte til at arbejde mere. - Roger, giv din søster en spand.
Her, Mariona.
- Pluk så. - Den stinker af død kanin.
- Måske har du bare skidt i bukserne? - Fart på, Mariona.
Du har to hænder, ikke?
Her.
De er lækre, hvad?
- Ja. - Kom, så går vi.
- Kommer du med? - Roger?
De er for små. Er du nybegynder eller hvad?
Hun spiste kun marv fra køernes knogler.
Men de slog så mange køer ihjel, at der ikke var flere tilbage.
Hverken i Alcarràs, Aitona eller Castellserà.
- Så der var kun Margarita tilbage? - Ja.
Hun blev så fattig, at hun ikke havde noget at spise.
Hvad tror du så, hun måtte gøre? Hun måtte gå ud og tigge -
- fra de mennesker, hun havde behandlet så dårligt før.
Men de tilgav hende.
De gav hende mad, ellers ville hun have sultet.
Og hvad tror du, de gav hende? Ikke marv fra køernes knogler.
De gav hende brød med valnødder. Og hun tænkte:
'Hvis jeg havde vidst, at brød med valnødder smagte så godt -
- ville jeg stadig være fru Tornabous i dag.'
- Hvad siger du så? - Hvorfor gav de hende brød og nødder?
For dem, der hjalp hende, var også fattige.
- Roger, hurtigere! - Hurtigere!
Så gør vi sådan her.
Drejer rundt.
Og ned.
Så pistolerne.
Og ned igen.
Armene op.
Jeg er bossen.
Jeg gør sådan her.
Det ser godt ud, Roger.
Sæt dem tæt sammen. Drypvanding er nøglen.
- Sidder den rigtigt? - Kan du se det der?
Efter kun en måned. Vi må luge omkring det, fordi det er i skyggen.
De gror fandeme godt.
Kender du min ven Solde? Han bruger gødning...
- Glem det. - De skal gro naturligt.
Det er din far!
- Han er da ikke født i går, onkel. - Hold mund, han slår os ihjel.
- Den startede af sig selv. - Hvordan kom han derop? Du godeste!
Pau?
Jeg har ikke trykket på nogen af knapperne, far.
- Hvad har I lavet? Pokkers! - Det skete af sig selv. Det var magi.
Der sker ulykker, hvor I end er. For pokker.
Hold fast, Pau.
Var det uhyggeligt?
- Hvem lod nøglerne sidde i? - Er du okay?
- Kom herhen. - Men vi havde jo bilen tidligere...
I må ikke lege her længere!
Hvem af jer var deroppe?
- Du kunne være død nu, Pau! - Hvad med bilen?
Bilen er væk. Det kan I vel se.
Iris!
Se de her tomater, Pinyol. Mit barnebarn har dyrket dem.
Fuldstændig økologisk. Mit barnebarn går meget op i økologi.
- Du har en hel del. - De her tomatplanter er helt fyldte.
De er meget søde. Vent og se.
Børn. Kom med løgene.
- Det behøves ikke. - Jo.
Du skal prøve løgene, men fignerne er de bedste.
Figentræet, din farfar plantede. Din far elskede fignerne. Lad os se træet.
En anden gang. De venter mig til et møde.
- Har du talt med din søn om panelerne? - Vi har drøftet det lidt.
Vi har talt om det, men...
- Pinyol! Hvad laver du her? - Goddag, Dolors, Nati.
Jeg talte lige med Rogelio om solpanelerne. Nu skal I bare høre.
Jeg har tænkt over, hvordan jeg kan hjælpe -
- så I ikke behøver forlade stedet.
Jeres mænd kan vedligeholde panelerne, og jeg vil gerne hyre dem.
Ferskner gør jer ikke rige. I kan tjene mere sådan her.
- Du brænder fingrene. - Vi taler med Quimet og Cisco.
Giv mig besked, ikke? Tak. Farvel.
Den pige, ja, nej.
- Jeg er ikke... - Det er ikke mig...
Den pige, ja, nej.
Det er ikke mig.
Jeg er ikke den, du troede, jeg var.
Den hvide due, som danser på vandet for dig.
Vil du give mig cremen, Mariona?
- Mariona? - Iris, giv hende den.
Hun er i bad.
Du gør det heller ikke let, min pige.
Du godeste. Jeg snakkede med Gallas mor.
Hun har købt skolebøger, og der er mange.
Vores elever har ikke brug for så mange.
De købte dem i Abacus og ikke gennem forældreforeningen.
Og det har de jo råd til, fordi de begge arbejder med solpaneler.
Og de har lejet en villa på Sicilien.
Roger, har du lavet lektier i dag?
Læs mere, og brug mindre tid på planterne.
Det er det, de siger. Med solpaneler arbejder man mindre og tjener mere.
- Ikke som dig, der knokler. - Hold nu op, Dolors.
Hvad er der nu?
Quimet? Hvor skal du hen?
- Hvad laver du? - Jeg gøder for dig.
Gå ind og læs. Jeg har ikke brug for tjenester!
- Du er jo et vrag. - Gå hjem, og lav lektier.
At gøde er alligevel meningsløst.
- Stop. - Det her er så fucked up!
Forsvind, Cisco. For helvede.
Lort!
- Jeg beklager, Salvador. - Skidt.
Om et par dage er det fint igen.
Så er jorden tør igen. Tænk ikke på det.
Han er ikke den første, det er sket for.
- Min far ville have givet mig smæk... - Det var andre tider.
Man burde opfostre grise, ikke børn.
Hvad kan man stille op?
Hvis der er sket nogen skader, betaler vi for det.
I har det svært nok i forvejen. Tænk ikke på det. Knægten gjorde sit bedste.
- Quimet, Salvador! - Lad os høre, hvad de siger.
- Vi vil gøre, hvad der skal til. - Hvad skal vi gøre?
Vi må deltage i protesten og lave en scene.
- Roger! Kommer du til protesten? - Ja, for fanden, mand.
Vi skal lave rav i den. Gå til supermarkedet...
Ramon, Toni... Alle trækker sig ud.
Pinyol har nok allerede talt med dem. Han opbygger et solpanel-imperium.
- Læs af. - Skal jeg ikke hente paller?
Gør, som jeg siger. Tag rebene ud.
- Paneler, paneler, paneler. - Og os? Vi giver bare efter.
Vi bliver blændet af solen.
Farvel. Jeg skal se til mine paller.
'Pluk, pluk.' Og så får vi en sandwich. Det handler om at få det her i medierne.
Roger, Cisco!
Skynd jer. Vi skal plukke dem alle nu.
Tag kun de grønne, hvis de er bløde.
- Her, farfar. - Ja.
Kan du se? Det er dem her.
Her. De gode er deroppe.
- Se den her. - Ja.
- De ser rigtig gode ud. - Ja.
Du plukkede den helt rigtigt.
- Ved du, hvem der plantede det træ? - Familien Pinyol. Det har du fortalt.
Det er mange år siden.
De var heldige at have det træ under krigen. Der var intet at spise.
Mine forældre gemte familien Pinyol i kælderen, så de ikke blev slået ihjel.
For de var godsejere.
- Også den her? - Ja.
Min far og familien Pinyol var gode venner.
Til gengæld for den tjeneste lader de os dyrke deres jord.
Du har fortalt den historie mange gange.
Ja, måske har jeg fortalt den før.
Goddag. Er hr. Pinyol hjemme?
- Han er på arbejde. - Hvornår kommer han hjem?
Sent, tror jeg. Han har et møde.
Vi har figner med fra træet, hans farfar plantede. Vi stiller dem her.
Han vil kunne lide dem. De er fra Rogelio.
Giv mig pinden. Jeg hakker ferskner.
Vores nye hule bliver flot. Den bliver ferskenfarvet.
- Kodeord? - Lukker I mig ikke ind?
Det er 'catxiputxi'.
Se dens tænder!
- Se. - Vi tager den med hen i hulen!
Vi giver den piller. Den er ikke død, kun såret!
- Jeg ved, hvor de er! - Vi kan redde den.
Farfars runde piller! Hurtigt, hurtigt!
De runde!
- Er den død? - Ja.
Nalawal adjum.
'Lagala adjum'.
- Du er sgu god, onkel! - De placerer den normalt der.
Og pumper nedefra.
Men det er bedre at pumpe ovenfra for at øge luftstrømmen.
Det lærte en mekaniker mig, og det virker.
Far!
Se de flotte lastbiler, der kommer!
Nej! Ikke vores hule!
- Stop så. - Ikke vores hule!
Så er det nok, for pokker. Vi skal bruge dem til høsten.
Mariona, væk!
For pokker da.
Tag den!
Jeg skal nok ramme dig!
- Salaten angriber! - Min tur!
Er du okay, Iris?
Saften er meget varm.
Selvfølgelig.
Nej, vent. Nej, det er min tur.
- Børn! Hvad laver I? - Kom så!
I kan vente jer! Forsvind!
- Løb! - Løb! Kom så!
- Forbandede unger! Hvad laver I her? - Hurtigt!
Jeg er træt af det her!
Færdig, farfar.
- Det passer ikke. Gør ordentligt rent. - Jeg sagde det jo, Iris.
Det er straffen for at ødelægge naboens grøntsager.
Hvad er der galt med hende?
Jeg ved det ikke. Hvad er der galt, Margarita?
Se, farfar.
- Skal jeg være tjener i mit eget hus? - Du skal holde øje med solpanelerne.
- Og gå til hånde som de andre? - Ferskner, paneler. Det er det samme.
Jeg er landmand, ikke solcelle-operatør.
- Du kunne lære det. - Det vil jeg da ikke i min alder.
Du er stadig ung.
Jeg skulle have druknet dig i reservoiret, da vi var små.
Det vil du fortryde.
Jeg vil ikke se dig her mere. Forsvind så.
- Det er min jord. - Den er min, til høsten er overstået.
- Hvad nu? - Du må ikke køre bil mere, far.
Det sagde lægen!
Eller vil du ende i kanalen som onkel Pepe?
Havde du bare underskrevet et papir, ville vi ikke stå i den situation.
Og ikke flere gaver! Hvis du giver ham flere figner, fælder jeg træet.
Far, tag din medicin. Her.
- Og vand. - Ned med det.
Jeg tvinger ham, hvis han ikke drikker det.
- Ellers bliver du svimmel hele ugen. - Kom nu, farfar.
Mariona, vil du hente nogle bøjler?
- Kan Roger ikke gøre det? - Han plukker, skat. Kom nu.
Jeg vifter for farfar.
- Dolors? - Hvad?
- Hvor er mine hvide skjorter? - Herude på badeværelset.
- Hvad laver I? - Stille, farfar har det ikke godt.
- I er beskidte! - Kun dem, ikke mig.
Ligesom de tre brødre fra Canyissaire. De blev ædt op af snavset.
- Blev de ædt op af snavset? - Ja.
Deres søster tog til Barcelona for at arbejde, og de blev efterladt alene.
Derfor var huset så beskidt.
- Hun var lidt udsvævende. - Hvad? Hun havde da ret til at rejse.
De siger, hun var Pinyols elskerinde. Jeg ved det ikke.
Hvis din far vidste det her, Rogelio. Han hjalp familien Pinyol under krigen.
Jeg håber ikke, der er nogen, der vil arbejde for ham.
- Det ville fryde mig. - Han klarer det, tante.
For han har penge, og han betaler godt.
Det er en katastrofe.
Læg den fra dig. Den var min mors.
Jeg burde tage nogle døde kaniner med hen til Pinyol.
Du er jo ikke hans lærer mere. Han er en værre slyngel...
Jeg tager nogle oliven.
- Alle lærere er jo gode. Høster I? - Ja. Ferskner.
Dejligt.
Luk den op. Og fire sild til farfar.
Alt i orden.
- Jeg vil ikke plukke frugt i dag. - Flyt tasken.
Du maser varerne. Tag den her.
- Den slyngel. Børn er så dovne i dag. - Dine børn vokser også op en dag.
- Har du en beholder? - Jeg lægger det i tasken.
Jeg lægger alle fire her.
- Hvor meget bliver det? - Mor, se, hvem der er derhenne.
Se nu. Det er Pinyol.
Jeg kan ikke tro det.
Mor, hvad laver onkel og tante sammen med Pinyol?
- Sig det ikke til din far. - Hvorfor?
- Fordi jeg siger det, Mariona. - 12,75.
Værsgo, Núria.
'Jeg var ikke forberedt på den dags begivenheder.' Punktum.
- Hvad skriver du? - 'Det var dejligt solskin bagefter.'
- Er det her rigtigt? - Ja.
Vi ville være sultet ihjel...
Jeg synger ikke for min stemmes skyld.
Eller for daggryet eller den nye dag.
Jeg synger for min ven -
- som mistede livet på grund af mig.
Som mistede livet på grund af mig.
Mere! Kom nu!
Vær nu ikke genert.
Kan du lægge noget følelse i det?
Jeg er bossen.
Hvem er bossen? Hvem er bossen?
Det er Mariona!
- Nu hepper vi på Mariona. - Se de her trin, tante.
Vis mig det!
- Meget flot. - Åh, min sandal!
Jeg skal bruge en pind!
- Hvad er det her? Sukker? - Sukker!
- Eller tomat? - Sukker med tomat!
Jeg kan se en bussemand.
Det er som tomatmarmelade.
Til Quimet. Rod lidt rundt i det.
- Sådan. - Nej! Jeg vil gøre det.
Så gør det. Værsgo, lille dame.
Ned, ned, ned.
Det er onkel Quimet.
- Her er låget. - Nej, lidt mere!
Kan Teia gøre det?
- Lad os se. Kan du holde fast? - Hold fast.
Glòria. Se her.
Det her finder din bedre halvdel ikke i Barcelona.
Det er tid til et familiebillede!
Smil, far! Se herhen.
- Pere, Pau. - Solé!
Giv mig et smil, far.
- Storartet! - Som altid.
- For helbredet. - Du er ikke med på billedet!
Jeg kommer med på det næste, tante. Hvad var det, du sagde om Tresona?
- Øjeblik. - Iris, spis nu nogle snegle.
- Jeg laver en snegle-ramadan, mor. - Skat! De sulter i Afrika.
Albert fra Tresona giftede sig med en pige fra Cal Tano, ikke?
- Det husker jeg ikke. - Du har set ham 50 gange.
Gode snegle i dag, far.
Hør nu efter. Tresonas datter giftede sig med en fyr fra Bellvís.
- Hun var single hele livet. - Nej! De fik masser af børn.
- Kun piger. Og drengen tog det hele. - Ja da.
Hun blev enke og kom hertil, fordi de mistede alt i froståret.
- Er det så ham, der går på pension? - Ja, hele hans familie er i Barcelona.
- Giv mig den. - Lad nu bare mig.
Vi dør af tørst! Kom så!
Mariona, Sveske. Flere snegle? De er gode.
Han er henne i pensionistklubben. Hele dagen lang.
Du kunne også gå derhen og spille kort, ikke?
- Det er for gamle mennesker. - Hvad er du måske? Sikke noget pjat!
Farfar er bare et barn!
- Han er en laban. - Du kan stadig gå på natklub.
- Jeg tager ham med på natklub. - Og danser bolero.
Gør det bare. Måske kan han lide det.
Han kunne få en rumænsk dame ligesom Pinyol.
- Sikke noget pjat. - Ja, hold mund og spis.
Han har alligevel ikke noget natklubtøj.
Så vi er i familie med ham Tresona-fyren?
Grandfætre og grandkusiner. Ikke, Rogelio?
Kan vi så ikke købe Tresonas jord?
- Mor, må vi gå i poolen? - Nej, skat, I har lige spist.
- Far, må vi gå i poolen? - Hørte I ikke, hvad mor sagde?
Quimet, kan du købe jorden?
Det er for dyrt. Vi har ikke vundet i lotteriet.
Vi skal høste, ikke købe noget.
- Hvor gammel er Teia? - Tre år.
Pinyol køber den jord. Han tror, han er Solkongen.
Han burde bare holde sig til hende rumæneren.
Vi bør overveje det med solcellerne. Hvad kan vi ellers stille op?
- Tørret pølse? Det ser lækkert ud. - Jeg vil gerne have noget.
- Send det videre. - Det er gennemstegt.
Det her er fra farfars have.
- Hun tror, det her er Ramblaen. - Dit bæst.
- Tak, farfar. - Ikke dig, Roger.
Kom så.
- De øverste er de bedste. - Op med dig.
- Hvad laver du? - Kom så, Sveske!
Hun slipper væk!
Du river min arm af, Quimet!
Tag ham!
- Bombe! - Quimet, nej!
Gør jeres onkel våd!
Ja!
Quimet!
Hold op, Quimet!
- Kom nu! - Hjælp mig, en eller anden!
- Hjælp os, Mariona! - Mariona!
- Kan I lide vandet? - Bare vent, Quimet!
Ikke tale om! Nej!
Nej, nej! Det mener I ikke!
Sikke noget, hvad?
Se mig, svoger. Hvad med dig?
- Du trænger til et bad. - Jeg vil ikke.
- Lad mig være. - Smid ham i!
Jeg sagde nej!
Hvad så?
Din skiderik! Skiderik.
- Nu er I jo sjaskvåde. - Kujon!
Nu begynder forestillingen.
Vær venlig at slukke for mobiltelefoner -
- og andre elektriske 'parater'.
Bravo!
Mine damer og herrer!
Nu viser vi den forestilling, som alle har ventet på hele året.
Den storslåede Solé! Walt Disney Pictures præsenterer:
Jasmin og Pocahontas!
Smukke damer! Skønne piger! Sexede damer!
- Roger! - Se, det er mors trøje!
Se!
Og nu kommer et nummer dedikeret til familiens farfar.
Hvis solen var en daglejer -
- ville den ikke stå så tidligt op.
Hvis markisen skulle høste -
- ville vi være døde af sult.
Jeg synger ikke for min stemmes skyld.
Eller for daggryet eller den nye dag.
Jeg synger for min ven -
- som mistede livet på grund af mig.
Som mistede livet på grund af mig.
Bedstefaderen har leen -
- og bruger den til at skære hveden med.
Og med hveden laver han en bunke -
- og vælger kornet.
Jeg synger ikke for min stemmes skyld -
- for en klar himmel eller en havbrise.
Jeg synger for min jord.
Den gode grund, elskede jord.
Kom nu, det er ved at være sent. Det går simpelthen for langsomt.
- Hvad laver du her? - Mig? Du burde være ude og plukke.
- Hvorfor er du ikke ude og høste? - Vent, Quimet.
- Hvad sker der, Quimet? - Slip mig! Forsvind herfra.
- Op i røven med dig! - Quimet, hold op.
- Jeg vil ikke slås. - Hvad laver du? Du er blevet skør!
- Hvad laver du? - Far, hvad laver du?
- Far! - Hvad laver du? Hold op!
- Stop! - Hvad laver du?
- Rør mig ikke. Slip mig! - Hvad laver du?
- Idiot! Vi kom for at få information. - Det er det hele.
Så få den! Jeg vil ikke se jer her mere. Forsvind.
- Idiot. - Kom.
- Er du okay? - Roger!
Nu går vi!
Du får ondt i ryggen nu.
Den her er bedre, og den er større.
Men den kan ikke...
Se her.
Den kan ikke blive stående.
Hvis du stikker den hårdt ned i jorden -
- og sætter en anden pind her...
- Bilen var bedre. - Pau, Pere! Vi skal af sted.
Pau, Pere. Vi kører nu. Vi skal hjem.
Vores bror er en idiot. Pau og Pere, I skal komme nu.
- Jeg kan tage dem med senere. - Nej, Glòria. Vi taler om det senere.
- Er det nødvendigt? - Ja. Vi tales ved senere.
Farvel, skat.
Du finder en god hule næste gang.
Kom her, Iris.
Iris.
De kommer igen en anden dag.
Hvor skal de hen?
Langt, langt, langt væk!
Hvad laver du? Spænd stropperne.
Vi kunne også plante marihuana. Det er en god forretning.
Vi er nødt til at gøre noget.
Quimet. Quimet!
Vi skal til protestmødet.
- Gå bare, vi kommer ikke. - For helvede da.
Så er det bare os.
- Hvad nu... - Hvad laver han?
- Ham og hans pjat... - Lad ham nu bare.
Han er blevet skør.
- Jeg er virkelig træt af ham. - Ja.
- Hun tager den ikke. - Det gør hun aldrig.
De har nok været nødt til at tage på hospitalet.
Det her fungerer bare ikke. Ingen taler sammen.
- Ikke sandt, Mariona? - Jo.
Mor, hvis du lavede en vand-ramadan, ville du så dø?
Jeg ved det ikke, Dolors. Alle må tænke over, hvad de vil nu.
Hvad vil du? Leve omgivet af solpaneler?
- Quimet, hvorfor tog du den ned? - Det er noget lort.
- De ting er dyre. - Det vil jeg skide på.
Sluk den cigaret, Quimet. Skal vi nu bruge stearinlys ude i stalden?
De skide paneler.
Roger?
Skru ned for musikken.
Dolors? Hvorfor har jeg ingen rene skjorter?
De er her.
Vi kan bede Cisco om et nyt panel. Han får dem gratis.
Farfar er her.
Dolors?
- Se, hvem der er i fjernsynet. - Lad mig se.
Stræk benet. Sig til, hvis det gør ondt. Jeg gør det langsomt.
- Er det Antonio? - Hvornår er Antonio blevet så tyk?
Næsten færdig. Og så det andet...
- Den fyr er fra Cal Torrat. - Og Joan fra Cal Colomero.
Se, Rogelio. Jeg genkendte ham ikke, men nu du siger det...
Du skal hvile dig. Vend dig om.
Og ham bagved er fra Cal Pascualín.
- Han er blevet gammel! - Lad mig slukke for det fjernsyn nu.
- Du skal slappe af. - Dolors, tilbyd lægen noget.
- Kaffe? - Nej tak.
Hvad skal vi gøre med dig? Du skal lave dine øvelser.
- Hals, ryg og lænd. - Ja, det ville være godt.
- Og plastre? - Nej, ingen plastre.
- Eller creme? - Quimet, lyt til din kone.
Jeg fortjener ikke min kone, men jeg skal høste.
- Du ændrer dig aldrig, vel? - Så må vi give dig et stik.
- Så skal du hvile. - Hjælper det?
- Vi får se i morgen. - Så giv mig to.
Og han vil bare ud og høste.
Hvad med Cisco? Alle mændene går og hænger.
- Hvad stiller vi op med dem? - Alle går og hænger.
Klar til et stik?
Av for fanden.
Så er det nu.
Hej!
- Hvad så? - Vi har savnet dig.
- Hvordan går det? - Godt.
- Mindre dans, mere plukkeri. - Kvinder kan godt multitaske.
Din far sender dig væk, hvis han ser dig.
- Du har ansvaret. - Jeg sorterer dem, tante. Er den fuld?
Ja. Vi plukker mange kilo i dag.
Rogelio! Se de unge mennesker.
Med sweater på i denne varme! Hvad skal jeg sige til ham?
- Vil du op? - Ja.
Op med dig. Du er et naturtalent. Flot!
- Spring de små over. - Hvad? Vi er de bedste.
- Men det her er jeres. Se den her. - Den kan ikke være vores.
De her er for små.
- Lad være med at tage de små. - Okay.
- Hvordan er den kasse, farfar? - God.
- Tag de små op. - Læg de bedste øverst.
Tøm den så. Lad os se, om de gør det rigtigt.
Hvad mener du? Vi gør det helt rigtigt.
- Holder du fast? - Ja.
Farfar?
Vi har plukket alle kiloene for i dag.
- Så bliver din far glad. - Det håber jeg.
- Quimet! - Hej, mor!
Vi plukkede det hele, og kooperativet lykønskede mig.
- Hvor er din far? - Ligger han ikke i sengen?
Quimet!
Far, hvad laver du her?
Se lige her. Den bunke skrot er brudt sammen igen.
- Du burde ligge i sengen. - Du lavede den ikke ordentligt.
Vi har brug for den.
Vi plukkede alle kiloene i dag, far.
Vi plukkede alle kiloene.
Folkene i kooperativet sagde tillykke til Roger i dag.
Roger?
Han skal studere.
Det er skolen, der skal lykønske ham, ikke kooperativet.
Kan du ikke se det?
- Det er et fly, dit fjols! - Nej, det bevæger sig ikke.
- Det er da ikke en ufo, men en stjerne. - Den lavede en lille cirkel.
Du er utrolig, Quimet. Troede du virkelig det?
- Kan du ikke se det? - Jo, jo.
Det er en ufo, som er ved at bortføre koen Margarita.
Du er lige så dum som Margarita.
Jeg tager dig med ud og vande en dag, så kan du se det.
- De kommer ud og ser på os. - Jeg tror ikke på dig.
Jo, det passer.
- Hvor længe har du troet på det? - Jeg ser dem, når jeg vander.
Du er blevet skør. Hold da op!
- En ufo! - Er du ikke gået i seng?
Husets smukkeste pige.
- Er I fulde? - Nej, jeg passer bare på din tante.
Nu bor hun i byen og er bange for lydene på landet.
Det er mig, der passer på dig. Hvis du ville falde lidt ned -
- ville der blive mere ro i huset. Hvorfor griner du?
En til? Hørte I os?
- Nej, I skal ikke sætte jer ned. - Kom nu, far.
I skal ind i seng.
- Må vi ikke nok? - Gå ind i seng.
- Hvorfor må I så være oppe? - Af sted med jer.
- De er skøre. - Jeg havde mareridt.
Huset begyndte at flyve -
- og så faldt det ned i reservoiret.
Læg dig til at sove igen.
Jeg er færdig her, far. Hvad skal jeg nu?
Far? Jeg er færdig.
Fortsæt opad. Start med det øverste stykke.
Din far har ingen næse, din mors den er flad.
Og din lillebror, han har en rottetud.
Din far laver frokost, din mor vasker op.
Og din lillebror, han skær' grøntsager ud.
Din far har ingen næse, din mors den er flad...
Damer, tag en pause. Jeg har brug for mændene.
Mænd, hvad er det, der foregår?
Han brækkede ikke bare et, men to ribben.
- Kan man lægge gips på det? - Nej.
Hvordan tror I, Cisco har det? Fra sengen til sofaen og tilbage igen.
Tante Nati, hvorfor har du ikke Pau og Pere med?
- De er hos deres far. - Jeg sagde jo, de ikke kom.
- Men hvorfor? - De skal være hos deres far nu.
Men jeg vil have, at de kommer.
Du har to forskellige sandaler på.
Jeg kunne ikke finde den anden.
Så begynder vi igen.
Alamaya alajana.
Iris, hvad laver du?
Sæt dig op.
Hørte du mig ikke? Sæt dig nu op.
Iris, arbejderne venter på mig. Hvor skal du nu hen?
Iris.
Kommer du?
Så må du også selv om det.
- Hold op! - Mariona, jeg vil have den.
Lad være med at skifte kanal.
Jeg vil gerne have, at hun skifter.
Jeg vil se det her.
Det er på tide, at dine søskende snakker sammen.
Som om det var muligt. De er stædige som æsler.
- Nati og Quimet ligner hinanden. - Jeg er træt af at blive trådt på.
- Du kan jo sige fra indimellem. - Jeg gør det ikke på grund af børnene.
'Jeg er forsinket. Henter du dem ved bussen?'
Jeg orker ikke mere. Jeg er træt. Jeg har tre børn, ikke fem.
Hver eneste dag. Giv dem en snack, giv dem mad, hent dem...
- Stopper Quimet aldrig? - Hans ryg gør ondt, og min søn...
- Ja, stakkels Roger. - Og hvor fanden er Cisco nu?
Han er den værste. Han vil være alternativ...
Ja, det er det samme med min søster. Men jeg forstår godt, at de må arbejde.
- Er filmen slut, Mariona? - Nej.
Ja, selvfølgelig. Især med den situation, han er i.
- Hvilken? - Børnene går i privatskole.
Mariona, tænk nu på din festkjole.
- Nu skal jeg lægge den ud igen. - Lad hende spise den.
Ja, men...
Nå da...
- Utroligt. - Det er min pige.
- Jeg er nervøs for din far. - Han er den, der er mest bekymret.
Far er ikke dum. Han ved, at der foregår noget.
Ja, men han tror, at det er noget andet.
Fordi... Du ser det ikke, fordi du ikke er her.
- Nej, og far ville blive knust. - Hvem skal ordne det her rod?
Jeg ved det ikke, men det er far, det går ud over.
- Goddag. - Goddag.
En kaffe, tak. En kaffe.
- Han tog hans kort. - Jeg har ikke taget nogens kort!
- Giv ham fire af dem der. - Du sov i timen, Tresona!
For fanden, Tresona. Du er ikke på toppen i dag, hvad?
- Hvad skal du have? - Læg det her.
- Dine... - Lad os se, hvad du har.
Det ser godt ud! I dag kunne vi godt spille om drikkevarerne.
- Vi får gode kort i dag. - Heldet er med os.
Vi kunne også spille om din jord, Tresona?
Han er ikke ked af det.
Lad mig spille færdigt her. Jeg skal tænke.
- Fortsæt. - Fortsæt.
- Det her... - Jeg kan ikke...
- Det er dit. - Det er mit.
Jeg kan ikke spille om jorden. Jeg har solgt den til Nufri.
De tager alt, hvad der byder sig. Dem og to andre selskaber.
De tager det hele. Ikke her, men i La Segarra og Les Garrigues.
Og i Torres er der også tre eller fire landmænd, der vil sælge.
- Vil de sælge? - I så fald bliver det billigt.
Under alle omstændigheder er de nødt til at forlade deres ejendomme.
Vi ville have grillkylling. Men jeg kan selv lave en god oksekødsret.
- Jaså? - Du tager to bøffer og krydrer dem.
Sautér løg og nogle tomater, og det er godt, hvis du har noget bouillon.
Jeg kommer ikke tomater i. Det smager underligt.
Hør nu her. Det bliver aldrig så godt som mors.
- Jeg gør det samme. - Ja, men mor brugte ikke en blender.
- Den slags havde de ikke dengang! - De brugte en støder og en morter.
- Gå hen til farfar med dem. - Lad mig forklare min opskrift.
- Her, farfar. - Der er vel nok mange.
- Må jeg smage? - Naturligvis.
Tag bare noget.
- Hos os laver vi søtunge med rejer. - Forklar mig lige det...
- Det må være Glòria. - Ja, det er Glòrias bil.
Ja, den er hvid.
- Hun kan plukke druer. - De druer er meget modne.
- Hej. - Hvad skal vi lege?
- Hvor har du de pistoler fra? - Mor købte dem til os.
- De er modne. - Ja.
- Drengene er derhenne. - Pau, Pere? Hvor er jeres mor?
- Hun siger, hun har travlt. - Har hun for travlt til at se sin far?
Hun har arbejdet konstant i dagevis, far.
Drenge, må jeg få et kys? Jeg har ikke set jer i dagevis.
Løb, løb! Vi er i krig! Hurtigt! Hurtigt!
Nej, gennem døren. Det er bedre at gå ind gennem døren.
- Hurtigt, mine venner. - Må vi komme ind?
Ja! Hurtigt.
Vi er udmattede, for vi kommer fra krigen.
Krig er så hårdt. Jeg har en kælder, hvor jeg kan give jer mad -
- og så kan I komme ud, når krigen er slut.
- Bang! - Her.
Bang, bang, bang, bang! De kan skyde os her!
- Hurtigt! - Bang!
- Bum! - Bang, bang, bang...
Iris!
- Iris! - Jeg er her!
Vi har fundet en ny hule. Vil du se den?
- Hvad laver I? - Leger.
- Er Pau og Pere her? - Tante Glòria kørte os.
Se, far. Jeg har tabt en tand.
Må jeg se?
- Pas godt på den. - Den er lige her.
- Nu er den væk. - Lad os kravle op på toppen.
Don't stress about the dress. We'll dress you to impress.
Hør, mor!
Don't stress about the dress...
Hvad laver du med din fod? Bank, bank. Hvem er det?
Iris!
Don't stress about the dress. We'll dress you to impress.
Hør, mor!
Don't stress about the dress. We'll dress you to impress.
Flot, skat.
- Det er min kjole. - Mariona, den er for lille til dig.
Mor lod mig tage den på, fordi tandfeen glemte mig.
- Jeg tager den her på. - Nej, den sorte er flot.
Den er så dyster. Den her havde jeg på til Rogers konfirmation.
- Nej, den sorte er bedre. - Den korte var bedre.
Nej, jeg lignede en pølse. Jeg tager den her på sammen med den her jakke.
- Hvad siger du? - Den, du har på, er bedre.
- Er det læbestift? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal tage på.
Lad os se.
Den, du har på.
Nej, for vi kommer alle sammen i pink.
Jeg er ikke færdig. Hvad skal du med læbestiften?
- Hør, hvad din mor siger! - Roger! Roger!
Se, hvordan hun danser. Jeg smelter.
Jeg er bossen. Se, hvordan hun danser.
Du hører aldrig efter. De skal ikke komme tilbage.
- Ser du ikke, at familien er bekymret? - Hvem er bekymret?
- Forsvind! - Har du ikke set din familie?
- De har det fint. - Nej. Din datter savner tvillingerne.
- Hun har en søster. - Synes du, det her er normalt?
Du er her kun i to dage, så bland dig udenom! Du er så manipulerende.
Seriøst? Nu kan jeg huske, hvorfor jeg aldrig kommer her.
- Så smut! - Quimet, du skal ikke bare gå.
Mariona, Sveske, I ser godt ud i dag.
Mon jeg skal tage riflen frem?
Glòria tog af sted, og jeg glemte -
- at give hende den roulade med, hendes veninde godt kan lide.
Det er ikke hendes veninde, men hendes kæreste.
- De fordømte kaniner! - Quimet, hvad laver du?
Quimet? Din skjorte bliver beskidt. Kom tilbage!
Så lad ham selv vaske skjorten.
Hvor skal du hen? Kom tilbage!
Plastikken sidder forkert, så kaninerne kan æde det hele.
- Det var far, der smed tante ud. - Det er langt ude.
Far siger, at det er en skide pest.
- Tal så pænt. - Men det sagde far.
Pas på dine sko. Du er beskidt. Din lille gris.
Se dine fødder. Du er helt beskidt.
- Vi har en vinder! - Quimet! Quimet!
Vi har fundet mesteren!
Utroligt! Fantastisk!
Sikken forestilling! Det er virkelig en flok kunstnere!
Mageløst!
Og nu kommer...
- Skal du ikke med? - Lad mig være.
Nu kommer Ivet, Ona, Galla, Mariona og Núria -
- og optræder med 'Bossen'. Giv dem et bifald!
Kom nu. Du har øvet dig i dagevis.
- Nå, det er en kvartet. - Kom nu, skat.
- Mariona, hold nu op med det der. - Se nu at komme derop.
Hør nu efter.
Jeg filmer det og sender det til din tante. Kom nu.
Gå nu derop.
- Ellers går jeg derop. - Det gør jeg også.
- Skal vi gå på scenen? - I er så irriterende.
Hej! Hvordan har I det? Er I her for at se pigerne danse?
Hør, hvad er der galt med dig? Vi er jo alle venner her.
Kom nu, for fanden!
- Vil du gerne være min svoger? - Vi snakkede bare.
Hun er min søster.
- Vi snakker bare. - Hun er min søster.
- Vi danser bare. - Nå?
- Hold op! Jeg kan passe på mig selv. - Stop.
- Du skal ikke slå. - Du er en idiot.
Hvor har du været?
Jeg var ude og danse. Men vores bror er en idiot -
- så jeg er kommet tidligt hjem.
Se, hvad tandfeen havde til mig.
Den er flot.
Vi leger med den i morgen, okay? Nu skal du sove. Godnat.
Cisco.
Har du set min søn?
Har du set Roger?
Den kan ikke være der. Vi burde plukke mangoer i Caribien. De er dyre.
- Ind i bilen. - Tante! Det er længe siden sidst.
Hvor skal du hen?
- Hej, Roger. - Nu kører vi.
Kom ud af mudderet. Du får det over det hele.
Jeg mener...
Ham Roger kan bare vente sig.
Kom så ud af mudderet.
Det er...
Fandens også! Gudfader!
Boubou, når sæsonen er slut, bliver du her så?
- Nej, jeg skal arbejde et andet sted. - Vi kan da ikke høste sådan her.
Lort. For fanden da.
Flyt dig. Er det ikke utroligt?
Jeg sagde det jo til ham.
- Alle kan begå en fejl. - En fejl? For fanden.
De træer var så flotte.
De dør ikke af det. Ved middagstid er vandet væk.
Iris, stop så.
Dolors. Sig til hende, hun skal holde op.
Jeg kan ikke høre, hvad jeg selv tænker. Hun lytter ikke til mig.
Giv mig fløjten.
Dolors. Se, hvem der kommer.
Det er den klovn.
Sikken forestilling. Nå?
Hvad var det, vi aftalte? Kan du stå oprejst?
Skulle du ikke have skiftet vandingsbræt?
Fjols!
Træerne dør. Hvis det bliver varmere i dag...
Tak.
Jeg stiller vandet her, far.
Pas på, far! Far!
Stop, far! Far!
For helvede da!
Lort.
Skønt! Pas på hovedet. Sænk palleløfteren. Lad mig gøre det.
Sænk palleløfteren forsigtigt.
For fanden...
Hjælp din bror, sagde jeg.
Der! Se der!
Hurtigt!
Giv mig geværet.
- Giv mig det. - Kom nu.
Der!
Hent den.
- Her er den! - Godt. Kom så.
Ned med den.
- Her. Klar? - Ja.
Bil, bil.
Den er kørt.
- Skal jeg ringe på? - Ja.
Kom så!
Hurtigt!
VI HAR FÅET NOK
IKKE FLERE LØGNE VI VIL HAVE RIMELIGE PRISER
RIMELIGE PRISER!
Kammerater, vi er her for at afsløre distributørerne.
De vil betale os 15 cent, når det koster os over 30 at producere.
Tror I, at vi kan leve af 15 cent for den her frugt?
Nej!
Det er vejen til at udrydde landbruget! Regeringen giver selskaberne frit spil.
Med 15 cent kan vi ikke overleve!
Med 15 cent vil de unge mennesker forsvinde.
Med 15 cent falder vores jord i hænderne på spekulanter.
Med 15 cent må vi sælge vores huse. Vi kan ikke tillade det!
- Vi vil leve af jorden! - Ned med de store distributører!
Tyveknægte!
Vi vil have rimelige priser!
Frugten har en pris!
RETFÆRDIGT LANDBRUG
Vi vil have rimelige priser!
Jeg skal nok give hende en lærestreg.
- Jeg skriver det på med en tusch. - Hvem tror hun, hun er?
Jeg nægter at gøre mere.
Jeg tager dem med hen til hende og siger: 'Tante, navnemærker.'
- Jeg tager det hele med til hende. - Giv mig det der.
Her, chef.
'Lav de her bukser om til shorts. Der er hul på knæet.'
- Okay, mor? Flere krukker? - Ja.
- Hvordan går det? - Hvad tror du?
Tag dem op.
- Pas på. - Kom så. Hjælp os, Teia.
- Løft den op! - Nej, nej, nej...
- Jo, se. - Kom nu. Nu går vi.
Herhen.
- Vi kan tage den med ind i hulen. - Nej.
Se, farfar!
Her er den stakkels kanin, som druknede i poolen!