"I vårt minne finns allt: Det är som ett apotek" -
- "där man hittar än lugnande medel, än ett farligt gift." Marcel Proust
Titta, Marcel!
Det ser ut som att han ska prata.
Det ser ut som att han ska säga "pappa".
"Pappa". Säg det nu, Paul.
- Pappa. - Marcel!
Vilken fin dag.
...två, tre!
Före javan fanns valsen. Och före det fanns menuetten.
Ett-två-tre, ett-två-tre. Alla tre går i tretakt.
1700-talet. Den klassiska epoken.
Ordning. Klarhet. Förnuft.
Ska vi dansa menuett på diskot?
Man måste prova allt, lärde jag mig i armén. Då besegrar man fienden.
- Det är dans, inte judo. - Modet växlar ju.
- Menuetten kanske kommer igen? - Vi repeterar.
- I valsen börjar man ta i varandra. - Fast inte för mycket.
1800-talet. Romantiken.
- Chateaubriand, Delacroix... ...Mendelssohn.
I java är det kropp mot kropp!
- 1900-talet. Auschwitz, Hiroshima... ...Tjernobyl.
- Aspirin, då? - Nej, det var i slutet av 1800-talet.
- Nu koncentrerar vi oss! - Bilda par för valsen.
Se till att ha luft emellan er. Är alla beredda?
Och ett, två, tre...
- Ska du till parken? - Ta på västen, så du inte blir kall!
TILLFÄLLIGT UR FUNKTION
Fortfarande!
- Nu får det vara nog. - De lovar att komma på torsdag.
- Sex våningar... - Ni är ju i fin form.
Tänk på de andra gamlingarna.
- Jean-Yves! - Jag kommer!
Vad vill du, mamma?
Jaha.
Var sjutton är fjärrkontrollen? Där.
Säg till.
Till!
Kom nu, barn, vi måste gå!
GRATTIS, PAUL
Bravo! Bravo!
Jag tror att diskanten är lite falsk.
Ja, jag stämde för tre dagar sen-
- men odjuret har slitit sig igen. Jag ordnar det.
Nu öppnar vi presenterna!
Från Chassepot de Pissy och Pineton de Chambrun.
Gratulerar, Paul!
Vi hittade den i en antikaffär.
Det är en "kirogymnast", en sorts gymnastiksal för pianister.
I varje del tränas en muskel i handen.
Fast du bör inte använda den. Schumann förlamade ringfingret i den.
Det var ju roande. Och den är värdefull.
Från M. Coehlo.
Det är från min hemby. Nu slipper du smulor från chouquetterna i pianot.
- Har ni valt det själv? - Ja, jag väljer alltid själv.
Det är åtminstone praktiskt.
Det här är från oss. Gratulerar på födelsedagen, Paul!
Vad är det?
- En pianomodell. - Ämnet går igen.
Limma inte ihop fingrarna före tävlingen!
Jag hittade det i ett skåp.
- Hon ser dig. - Där ovanifrån.
Inte röra!
Varför pratar inte du? Är du sjuk?
Vad är det?
Jag sa ju att vi skulle ha köpt fler!
Mme Proust? Era morötter är ännu större än förra året.
Madame Proust?
Vem är det?
Paul! Vad gör ni här?
Just det, tack.
Ni har en besökare, Mme Proust.
Mme Proust! Han tog hit skivan som jag hade tappat.
- Det är Paul från sjätte, pianisten. - Han som inte pratar.
Men han ser bra. Tänk om han tjallar på min trädgård?
Det tror jag inte. Jag känner honom, han kan bevara en hemlighet.
Han får inte gå härifrån utan lite örtte. Här är det jag som bestämmer.
Jag är ledsen, Mme Proust. Det är mitt fel.
Har ni hört den här?
Låt kroppen min dig säga
Allt det som orden ej kan... Nej, ni är för ung, förstås.
Min första slowfox, med kvinnan som blev min fru.
Och min första riktiga erektion.
Titta, vilken morot.
Nu får jag inte ta fel. Den här är till den stumme.
- Och den här är åt er. - Ska jag vänta lite?
Ja, man vet aldrig om det går bra med...
Bit i madeleinekakan. Det tar bort smaken.
Visst luktar det svamp? Men det är faktiskt örtte, inte soppa.
- Det luktar nåt annat också. - Sparris.
Det där är Moustique, min ukulele.
Jag är ingen virtuos, men med ukulele är avsikten det viktiga.
Han är borta.
- Han är så ledsen. - Föräldrarna dog när han var två.
- Det är därför han inte talar. - Nej, det vill man knappast tala om.
- Han har ofta mardrömmar. - Hur vet ni det?
- Verkar han sova gott? - Nej, knappast.
Det är därför han är så blek.
- Hur dog föräldrarna? - Mostrarna säger inget.
Det enda jag vet är att han var där när det hände.
Bravo.
- Vad gör ni? - Han kan ju inte sitta här.
Han är inte stor, men jag behöver ändå hjälp.
Bravo, Mimi, just en snygg vakthund. Och döv som en sten.
- Nu har jag en av varje. - Glömmer han verkligen allt?
Ja, sparris rensar minnet och sen kissar man ut det.
Adjö, monsieur.
- Säg adjö till herrn. - Adjö.
Kom, nu går vi.
- Jean-Yves! - Jag kommer!
Var har du varit?! Har du tappat nycklarna?
Vi var oroliga. Fyra timmar för att handla kakor!
Vi ringde till konditoriet, men du var inte där!
- Har du varit i parken? - Då måste du skriva "parken"!
Och inte "chouquetter"!
Det är väl inte så svårt?!
Vad gör du? Det är ju dags att äta!
Vi har väl inte glömt nåt?
UR FUNKTION
Jävlar!
Din jäkel!
Upp med huvudet.
Ni dansar inte bourrée nu. På tåspetsarna, lätt och elegant.
Nej, det är inte möjligt!
- Jag vet att jag är klumpig. - Vänta tills javan.
- I java kan man vara lite... ...vinglig?
Jag, då? Jag behöver ingen kurs för att vara panelhöna.
- Mohammed?! - Jag kan försöka i strumplästen.
- Försök! - Ja, man glider bra i strumpor.
- Ni har parat ihop två tjockisar. - Nu övergår vi till java!
ÅT HELVETE MED MENUETT
Stå inte här. Gå nu.
Lille Buddha får inte vara med.
Tusan också!
ATTILA MARCEL MÖTER SLAKTAREN FRÅN VILLETTE
- Åh, förlåt! - Men vad är det där?
- Det är inte tango. - Ni sa ett steg framåt, två bakåt.
Ja, om man inte lyssnar går det bakåt! Börja om.
JAG VET VAR DIN MOR ÄR. MME PROUST, 4:E VÅNINGEN
Där är din mor. På botten av ditt plågade minne.
Minnet är som firrar. De gömmer sig på havets botten.
Du tittar på ytan på en sjö. Den är svart och där lever ingenting.
Om man är fiskare slänger man i nåt de gillar och då...
Då börjar saker röra sig under ytan.
Du kastar ut linan. Och får upp en sån där.
Inte en gädda alltså, utan ett minne.
Och vilket bete vill minnena ha?
Jo, det här.
Minnena älskar musik.
Då så. Det är kul att mata fiskarna, men man ska dra upp dem också.
Och då behövs en krok.
Kakorna är inte bra. Vissa har pomerans i, men det är mesigt.
Och kroken ligger här.
Bildligt talat, alltså.
Man får vissa biverkningar, men det är det värt.
Jag glömde nåt: Det är inte gratis. 50 euro per gång.
Man måste ju leva. Och ingredienserna finns inte i snabbköpet.
Nå?
Om du inte vill fiska minnen kan du få lite sparriste.
Se där! På fingrarna syns helt visst att han ska bli en konsertpianist
Du är barnet som vi väntat på, Paul Att lära dig allt blir vårt stora mål
Nä, vet ni vad, systrar små, sluta nu för nu har ni helt fel
På hans axlar ser man tydligt att han ska spela bara dragspel
Äsch! De andra kan du strunta i, du är aristokrat och ska så förbli
Kyss mig där solen aldrig skiner, min son går ej i mockasiner
Han ska ge oss många ljuva stunder, på piano lär han göra under
Åh, bravo, sluta, då Nu så lipar han också
Om dragspel får han gärna drömma men pianist, det kan han glömma
Anita, vad säger du?
Nej, inte si, och inte så, min pojke gör som han vill
Vi bestämmer inte vad han gör när han en gång i framtiden blir stor
Nej, inte si, och inte så, min älskling gör som han vill
Samhället ska enbart strunta i hur jag ska fostra lille sonen min
En gnutta sol och lite tro, en smula kärlek så att hoppet gror
En gnutta sand till alla slott, och fina kritor uti stora mått
Sen är allt gott
En gnutta sol och lite tro, en smula kärlek så att hoppet gror
En gnutta sand till alla slott, och fina kritor uti stora mått
Sen är allt gott
Du tog tid på dig, lille gubben. Såg du din mor?
Okej.
Jag förberedde en liten blandning.
Om dina mostrar börjar förhöra dig tror de att du var på marknaden.
Det är torsdag.
Nästa torsdag, samma tid.
Varsågod, er tur, Mme Herrol.
"I Am a Disco Queen." Jaså?
Paul?
Händerna, Solange.
Han springer fort för en pianist.
Visst är hon fantastisk?
Jag fick ångest på grund av jobbet.
Jag blev läkare för mina föräldrars skull, fast jag ville jobba med djur.
De talar åtminstone inte och besvärar ingen med sina problem.
Vi ses nästa vecka.
- Är du här? - Jag ville bara säga hej.
- Hej och hej då. Jag har en kund. - Jag tog med Psilocybe semilanceata.
- Melonerna kommer först om en månad. - Ni får kredit.
- Känner du Mme Di Rosa? - Astmatisk bronkit.
Hennes chihuahua fick en hjärtattack och dog.
- Åh. - Nej, det var en jäklig liten sak.
Jag tänkte genast på dig. Hon har en vacker spiselkrans.
- Jag förstår. - Du måste börja nån gång.
- Men jag kan bara teorin bakom. - Men en chihuahua är liten.
Det är sant.
Du måste gå, men hämta melonerna om tre veckor.
Jag ska fundera på Mme Di Rosa. - Adjö.
Nu är det din tur, killen.
Hans karma är att vara uppstoppare. Patienterna har haft tur.
Och du, då? Är det din karma att vara pianist?
Jag ville bli landskapsarkitekt och plantera skogar och fina trädgårdar.
Tur att man har flera liv.
- Det är för ditt eget bästa. - Du ska bli pianist.
- Jag vill inte. - Om jag hade din talang...
En virtuos i familjen är en fix idé. Jag spelade bara för pappas skull.
- Det är Marcel. - Han gillar dragspel.
Sluta. För mig är det skönt att Marcel inte tillhör vår värld.
Ja, lagerarbetare är sällsynta i vår familj.
- Vad ska du göra? - Marcel och jag har planer.
- Planer? - Jag kan inte berätta nåt än.
Kom, Paul, så går vi och köper glass.
Se upp, där nere!
Perfekt.
Bravo!
Snyggt!
- God dag. - God dag.
Det är väl er lillebror? Er son? Det gör inget, han är fin.
- Vacker mamma och fin son. - Tack.
- Vet ni att ni är fotogenisk? - Nej.
- Ni två ska göra reklam. - Jag vet inte...
Jag åker snart till Paris. Vi måste ses igen.
- Vad heter ni? - Anita.
Trevligt att träffas, Anita. Jag bjuder på glass!
Stick!
Tack.
Anita, tjejer har jag nog haft sjuttiosju
Anita, aldrig har jag kunnat välja ännu
Anita, det var då, men annat är det nu
Anita, min parfym i dag, det är du
Du är så skön som is i en å
Du får mig att frysa ner i minsta tå
Jag är berusad Min eskimå
Min sköna, ge mig en puss, se så
Ja, jädrar!
Såg du den där killen, Marcel? Vad är det?
MAMMAS FAVORITFILM
Men vad är det med honom?
- Jag ska hämta en flaska till. - Bra idé.
- Det är gott. - Utsökt.
Ät nu. Det rensar tarmarna.
- Han ser redan piggare ut. - Akta, du smetar krabba på honom!
Min dotter kommer ner, men hon är lite vild.
- Aha, cellisten! - Ensamvargen!
- Hade ni velat ha grönsaker? - Absolut inte!
Paul är fixerad vid grönsaker, så vi äter bara det hemma.
Alla hans fickpengar går åt.
När vi fick er inbjudan tvekade vi inte en sekund.
Frisk luft, långt från avgaserna.
Långt från grönsakerna.
Vi kände inte till Trouville. Det är...
...fullt av frisk luft.
Paul är ju i final om solistpriset igen. Grattis.
- Men det är sista gången. - Efter 33 är man inte ung längre.
- Ja, konkurrensen är hård. - Särskilt med kineserna!
- Kineserna? - Paul kämpar mot dem sen 15 år.
- Ja, men de är väldigt duktiga. - Äsch, framför allt är de många.
Det är som i vårt kvarter, ni bor ju också där. De är överallt.
- De kan ju ha talang för det. - Nej, det är matematik.
Blotta antalet kväver oss.
Det här är min dotter Michelle.
Michelle är ett fint förnamn.
Har ni smakat körsbär i sprit?
Nej, Pauls problem är fingrarna.
Han ärvde sin mors långa, smala fingrar.
- I tonåren... ...med hormonerna...
...förändrades kroppen. Allt växte. - Jag förstår.
Nej, ni förstår inte alls. Allt växte utom händerna.
- Han fick sin fars korvfingrar. - Det får gå ändå.
- Känner ni maestro Kruzinsky? - En handkirurg?
- Pianolärare. Ni ska få hans nummer. - Han är väl ansedd.
I år sitter han i juryn.
- Skulle ni göra det för oss? - Man måste hjälpa varandra.
Om han vill hjälpa oss borde han sluta att adoptera kineser!
Åh, en klubba!
Ja, se friska luften.
Är du fortfarande oskuld?
Jag med.
Visst är det för jäkligt?
Monsieur.
Madame.
Gå ut nu, Mimi.
Det är bra. Jo då, det är bra.
Det är bra. Nej, det är väldigt bra.
Ljuset. Tomrummet, där konturerna är borta.
Allt sugs upp av ljuset. Det är bra, för musik lyssnar man inte på-
- den ska bränna på näthinnan. En pianist är en själens pyroman.
Det är en brottsling! Och det har ni förstått.
Man måste vara kriminell för att spela piano.
Man måste bli en jävel!
Men en lysande jävel.
Och det klarar ni riktigt bra!
Ja... Vad var det för historia jag hörde om små korvfingrar?!
Det här är ju allvar!
Det är alltså positivt?
Så skönt.
Ni lugnar oss.
- Jag skriver en check. - Jag föredrar kontanter.
Jag har mött en del ohederliga personer.
- Får jag ta den? - Ja.
Ljuset!
Får jag slå mig ner?
Jag visste att jag skulle hitta er här.
Vilket vackert träd. Tur att det inte har blivit en cello eller ett piano.
På tal om det: Träffade ni Kruzinsky?
Ljuset, ljuset!
Jag ville be om ursäkt för senast.
Chockerade jag er?
Jag måste gå, jag har en repetition.
Är ni här varje dag?
Då ses vi.
Vad rar hon är, den lilla kinesiskan.
Vill du ha ett tips om kvinnor?
Det har jag inga, fast jag är kvinna.
Så komplicerade är vi.
Vad trevligt det är att se dig le!
Min lillebror log heller aldrig. Fast vårt hem var ju inte så skojigt.
Pappa låg med grannen och mamma söp för att glömma.
Jag var tio år äldre och kom ihåg när de älskade varandra.
Han såg dem aldrig kyssas eller skoja med varandra.
Han upplevde bara skiten och lärde sig aldrig le.
Jag muntrade upp honom med mina spratt. Det var så jag blev idiot.
Men en dag fick jag nog och gav mig av. Jag reste.
Ända till Indien. Det var där jag mötte Buddha.
Han är ingen tråkmåns, han.
Han hindrar minsann ingen från att knulla!
Okej, ska vi gå?
Kom nu.
Min man är en karlakarl En hårding och riktig bjässe
Jag ser att döden väntar i hans förföriska ögon
Attila Marcel påminde mig om nåt, och jag kom på det.
Din far tog namnet från en sång.
Den handlar om en som slår sin fru.
Vad hette hon som sjöng den?
Hon... den där med tänderna.
I hans famn faller jag i trans och jag tappar vett och sans
Han är grym och ger mig smäll Min Attila Marcel
Vad är det? Det är bara en sång.
GRODSÅNGEN
Vad ska det här föreställa?
Vilket skräp. Men ungar gillar det, de är ju inte så noga.
Jaså, är det grodor? Frogs. Så man måste kunna engelska.
Jag känner på mig att den är irriterande.
Ja, den är verkligen irriterande!
Du äter som en gris, Paul.
Jag gör färdigt karmarna i morgon.
- Tjusigt, va? - Du är en stjärna, Gégé.
Aha, tvillingsystrarna. Ni borde ha fått den stora lägenheten ovanpå.
Där står pianot, och det förstörde min barndom.
Jag slaktar det med en hacka.
Då får du slakta mina syrror först och det kan du inte.
- Erbjudandet kvarstår. - Jag ska tänka på saken.
- Hej då. - Vi ses i morgon, Gégé. Tack.
Hej då, Paul.
Marcel! Kom och titta!
Titta, Paul, det är vi!
Toppen.
Lägg av den där minen.
- Vad då? - Du är ju avundsjuk.
Visst. Jag visar gärna rumpan för hela Frankrike.
Du ville ju bygga ut rummet. Det är din sons rumpa som betalar för det.
- Och vad gav min fru i utbyte? - Sluta. Det där tar vi inte här.
Det går över, lille gubben.
Det är bara ett jobbigt minne.
Jävla grodor.
När folk kommer, Mimi, inte när de går!
Vad är det jag håller på med?
Jag väljer kunder som passar mig.
Vuxna skiter jag i, men att ljuga för ungar är vidrigt.
Skulle han ha glömt sina föräldrars död? Ni ljuger för honom.
Hans problem är inte döden.
Han snurrar bara runt. Precis som er skiva.
Han behöver en sån här:
Om ingen gör nåt förblir han två år hela livet.
Ni har er hustru, men vem har han?
Förutom ett piano och ledsna ögon.
- Mina damer. - Stig in. Paul är i parken.
- Har ni inget material? - Vad då?
Ja, jag vet inte... En drogdetektor.
- Min detektor är Bertrand här. - Här är det.
- Det är ingen schäfer. - Som ni ser, nej.
- Är Bertrand kvalificerad? - Absolut.
Jag fick honom av en knarkpolis. - Sätt i gång.
Sök. Sök!
- Varför ser han så nöjd ut? - Han har inte hittat nåt.
Varken marijuana, kokain, LSD eller annat.
- Er Paul är ren. - Men Paul har aldrig uppfört sig så.
- Vi har trott det värsta. - En hjärntumör.
Bertrand kan inte ha misstagit sig?
Nej, inte en sån här hund, med den träning som den fått.
Om han kunde tala, skulle han säga: "Det är en tumör."
- Hittade ni ingen större hund? - Det är en björn.
Det var minsta björnen de hade! Jäkla dumbo.
Skriver läkare som kråkor med flit?
Nå, vad tycks? Var ärlig nu.
Han ser lika bitsk ut som förut.
- Vad tycker madame Di Rosa? - Hon ska tänka på saken.
Det går ju knappast att rädda honom.
- Hon ville bränna honom. - Det vore synd.
Ja, med alla produkter i pälsen skulle en gnista bli rena dynamiten.
Nå?
Dina patienter snubblar knappast på varandra.
Är det inget som kan få er att ändra er?
Det räcker nu.
Jag orkar inte med den där cirkusen igen. Jag har ju faktiskt försökt.
Jag lämnar hellre scenen med ett stort fyrverkeri.
Som chihuahuan.
Kollar du om du har tillräckligt med halm?
Ni tar aldrig nånting på allvar.
Se så. Kom och hämta dina meloner om två veckor.
Och sluta tugga sånt där.
Du stinker jordgubbe.
Har du hämtat dig från grodorna?
Hörru du, i dag har jag ingen lust att gissa gåtor.
Se inte på mig så där.
Vad är det? Har jag nåt på kinden?
Där finns ju ingenting.
Så småningom lär det väl synas, va?
Du ser ju ingenting. Du är både döv och blind.
Hej!
Är det nåt som är fel?
Är det för trädets skull?
- Va? - Har ni inte sett det?
Hur är det, madame?
Hörru! Sluta med plinkandet!
Trädet är sjukt, så vi ska plantera ett nytt. Det är livets cykel.
Ni ska inte förklara livets cykel för mig.
Jag gör bara mitt jobb.
- Så säger alla skitstövlar. - Titta, vi ska plantera en likadan.
Ja, det där skyddar ju ungarna från solen. Flera generationer får cancer!
Fast de skiter ju i ungarna! Efter dem syndafloden.
De flyger till himlen på små moln!
Men jag tror inte på ert jävla paradis, jag är buddist!
Vårt paradis är här och ni förstör det!
Och ändå står det på dassdörrarna: "Lämna toan lika fin som när ni kom."
Ni har mer respekt för ett dass än vår jord!
Men akta er! En dag tar de fridsamma till vapen, och då lär det göra ont!
Okej, då så.
Fårskalle!
Allt är som det ska. Blodvärdena är normala. Er Paul mår bra.
- Är ni säker? - Ja, han är frisk som en nötkärna.
- Och grönsakerna? - För mycket grönt är väl skadligt?
- Oftast är det tvärtom. - Kan han vara förgiftad?
Grönsaksförgiftning?
- Jag kan kontrollera det. - Ja, tack.
Ja, katterna... är inte så lyckade. Men egyptierna lyckades bra.
Det var nog inte samma sorts katter.
- Har ni sett? - Den är trasig än.
Nej, jag talar om knäppgöken på fyran. Polisen kom och tog henne.
Han verkar upprörd.
Jean-Yves!
Hon bet en aspirant.
Han anmälde henne inte, som tur är. Såna som hon görs inte längre.
Det värsta är att hon tappade ukulelen.
Vi samlar ihop till en ny, men det är inte samma sak.
Men vad är det med pianot?
Så där, ja.
Hon säger att ni har slutat att gå dit.
Det gick snett för mig också en gång. Livet är inte bara fina minnen.
Ibland blir dosen för stark. Mme Proust kan vara lite för generös.
Och det är ju ingen exakt vetenskap. Eller hur, Paul?
Monsieur Paul?
Vi måste gå och handla.
"Handla."
Mme Proust?
Vad i helvete gör ni här?
- Vad gör ni? - Är han drogad?
Har ni drogat Paul också? Ni borde låsas in, ni är besatt!
- Ge oss tillbaka vår Paul. - Nu smiter du inte!
- Du får inte ta vår älskling. - Vi är hans mammor!
- Om nån skadar honom... ...så skyddar vi honom!
Jag är klar nu, Mme Proust. Ska jag komma nästa fredag?
Madame Proust?
- Ja. - Ska jag komma som vanligt på fredag?
Nej... Nej, på fredag går inte.
Vad är det som har hänt? Vill ni tala om det?
Man ska inte hålla saker inom sig.
Ska jag hämta ukulelen?
Monsieur Paul? Från Mme Proust.
- Vem är det? - Coehlo.
Jag antar att ni inte behöver mina tjänster längre.
"Lille gubben. Du kommer ju inte till trädgården, så den kommer till dig."
"Men sen slår jag igen butiken."
"Jag ska göra en lång resa, och en lång resa måste man förbereda."
"Jag ger dig en färdig sats om du vill fiska minnen nån dag."
"Dränk de jobbiga minnena i lyckliga stunder."
"Det är det enda råd jag kan ge, men du måste öppna kranen."
"Lycka till med tävlingen. Din kompis Proust."
LEV DITT LIV
Titta, Paul, där är pappa. Ser du honom?
Mina damer och herrar! Till vänster en jätte.
Han är grym och ger dig smäll, Attila Marcel!
Till vänster, för första gången här, den farliga tigrinnan:
Anita Marcelle!
Vad fan är det med er?!
Hör ni, Dupond och Dupont. Syrran klarade sig ganska bra, va?
INBJUDAN TILL FINALEN FÖR UNGA SOLISTER
TACK
Jag har inte ätit på tre timmar, och så har ni inte ordnat nåt?!
Hur ska man då orka? Jag är faktiskt ingen liten fågel.
Jag kan inte bara leva på vatten och musik!
Paul? Ni är tvåa efter pausen.
I år gäller det, eller hur?
Mår ni bra?
Min man är en karlakarl En hårding och riktig bjässe
Jag ser att döden väntar i hans förföriska ögon
Han gör allt det som ingen vågar Han slår mig halvt fördärvad
Som en dröm på ont och gott, Ja, mitt liv går i gult och blått
- Pappa. - Jag älskar dig, Paulo!
Jag älskar dig, Paul!
Titta, ser du oss? Det där är vi.
Vänta lite.
I hans famn faller jag i trans
Mina damer och herrar! Den vackra tigrinnan!
Den farliga Anita Marcelle!
Mamma?
Mamma!
Åh, han har vaknat!
Har ni tappat nåt?
Jag vill höja glaset för vår käre Paul.
Den som väntar på nåt gott... Jag kan bara säga: Bravo maestro!
Maestro!
- Ni kan väl spela nåt för oss. - En liten sonat.
- En sonat. - En sonat!
Det var en bärande vägg.
Det kanske tröstar dig att veta att din fars vän...
...han som gjorde arbetet... ...fick fem års fängelse.
Ovillkorligt.
Svartarbete.
Men det är inte till nån tröst.
Du är väl arg på oss?
Det är lederna.
Det är väldigt allvarligt.
Han kan aldrig spela mer.
- Det spelar ingen roll. - Det gör inget, eller hur, Paul?
Ni tar det ganska bra.
Ni ska få nåt antiinflammatoriskt. Det är allt jag kan göra.
Undrar ni vart mina husdjur tog vägen?
Jag la av. Uppstoppningen och jag gick skilda vägar.
Mor och far hade rätt. Jag duger bara till att vara läkare.
Jaså, är det ni? Jag trodde knäppgöken var tillbaka.
Vill ni komma in?
Ni skulle ha sett hur här såg ut. Ni kan inte tro vilken röra.
Nu slipper vi henne.
Det var kräftan som tog Mme Proust.
Jag vet inte var hon är begravd, men de bredvid lär inte få det lätt.
Stackars satar!
Ja, hon var en riktig plåga.
- Åh, hon har med sig den lilla. - Kan man få se henne?
- Vad söt hon är! - Lika späd som sin mor.
- Se på händerna. - Cellohänder.
- Hon blir nog musiker. - Eller dansös.
- Är det i dag ni reser? - Vi vill se foton sen.
- Jag har alltid drömt om Honolulu. - Åker ni raka vägen dit?
Nej, vi ska ta en liten omväg på väg till ukulelefestivalen.
Paul? Det ser ut som att hon ska prata. Är inte det lite tidigt?
Nej, men titta. Paul!
Det ser ut som att hon ska säga "pappa".
- Pappa. - Pappa.
Översättning: Lotta Almqvist www.btistudios.com
Kom och hjälp oss, för sjutton!
- Så där! - Inga problem.
- Gick det bra? - Körsbären klarade sig, som tur är.