ALISA U ZEMLJI ČUDA
Kako se dolazi do Zemlje Čuda
Preko brda i podzemlja
Ili je tu iza drveta
Kada oblaci idu po nebu
Odlaze i ostavljaju nebo
Gde je zemlja van vidnog polja
Koju ljudi ne vide
I gde može biti
Gde odlaze zvezde
Gde je mesečev srp
Mora da su tu negde
U sunčavom popodnevu
Alisa u Zemlji Čuda
Gde je put do Zemlje čuda
Preko brda ili ovde negde
Pitam se gde
"... željene vođe i od ranije se
navikao na uzurpacije i osvajanje".
"Edvin i Morkar, Erlovi iz Mersije i Nortumbrije su ga prihvatili,
pa je čak i Stigand..."
Alisa.
Slušam ja.
"pa se čak i Stigand, Arhiepiskop Kenterberija,
složio da se sretne sa Vilijamom i ponudi mu krunu."
"U početku, Vilijamovo ponašanje..."
Alisa,
hoćeš li da pratiš lekcije iz istorije.
Žao mi je, ali kako da pazim kada u knjizi nema slika?
Moje drago dete, u svetu ima mnogo dobrih knjiga u kojima nema slika.
Možda u ovom svetu.
Ali u mom svetu, u knjigama bi bile samo slike. - U tvom svetu, kakva besmislica.
Besmislica? - Sada, još jednom, iz početka. - To je to, Dajna.
Da imam svoj svet, sve bi u njemu bilo besmisleno.
Ništa ne bi bilo što jeste jer bi sve bilo što nije.
I suprotno, ne bi bilo ono što jeste.
I što ne bi bilo, bilo bi. Shvataš?
U mom svetu, ti ne bi rekla "Mjau".
Rekla bi, "Da, gospođice Alisa."
Rekla bi. Bila bi kao i ljudi, Dajna. Kao i sve druge životinje.
U mom svetu...
Mačke i zečevi bi živeli u malim kućama
I nosili bi obuću, šešire i pantalone
U mom svetu
Sve cveće bi imalo veoma posebne moći
Sedeli bi i pričali bi sa mnom satima
Kada sam sama u svom svetu
Bilo bi ptica
Mnogo lepih i prijateljskih ptica koje govore "Dobar dan"
Svi bi imali tuce plavih ptica
U mom svetu
Mogla bih da slušam žuborenje potoka
I da čujem pesmu koju razumem
Želja mi je da tako može biti
Jer bi moj svet bio Zemlja Čuda
O, Dajna, to je samo zec sa sakoom i... satom.
Tako mi krzna i brkova! - Kasnim, kasnim, kasnim!
Ovo je čudno. Na šta to zec može da kasni?
Molim vas, gospodine... - Kasnim, kasnim, na veoma važan sastanak.
Nemam vremena da kažem zdravo, zbogom. Kasnim, kasnim, kasnim.
Mora da je veoma važno kao zabava ili tako nešto.
Gospodine Zeče, čekajte!
Ne ne, ne, zakasnio sam. U pravoj sam čorbi.
Nemam vremena da kažem zbogom, zdravo. Kasnim, kasnim, kasnim.
Zaboga, baš čudno mesto za zabavu.
Znaš, Dajna, ne bi trebalo... da radimo ovo.
Ipak, nismo ni pozvane,
a radoznalost često vodi u nevolje.
Zbogom Dajna, zbogom!
Posle ovoga, više neću razmišljati o... padanju niz stepenice.
Zaboga, šta bi bilo da padnem kroz središte Zemlje...
i dođem na drugu stranu gde ljudi hodaju okrenuti naglavačke?
Ma, to je glupo, niko...
Gospodine Zeče, čekajte, molim vas.
Sve čudnije i čudnije.
Molim vas, izvinite.
U redu je, ali ste me uplašili.
Pratila sam... - Dosta dobro, šta? Kvaka, okret.
Molim vas, gospodine. - Jedan dobar okret zaslužuje drugi.
Šta mogu da uradim za vas? - Tražim belog zeca.
Pa, ako vam ne bi smetalo...
Evo ga. Jednostavno moram da prođem.
Izvini, prevelika si. Jednostavno je neprolazno.
Mislite nemoguće. - Ne, neprolazno. Ništa nije nemoguće.
Zašto ne probaš bočicu na stolu. - Stolu?
Pročitaj uputstvo. Direktno ćeš biti upućena u pravom pravcu. - "Popij me."
Bolje da pogledamo prvo, jer ako neko popije previše iz bočice sa oznakom "Otrov",
sigurno se neće "složiti" sa drugom pre ili kasnije.
Izvinite? - Samo sam upozoravala samu sebe, ali...
Ima ukus kao torta od trešanja.
mućenih jaja, ananasa, ćurećeg pečenja, zaboga!
Šta sam to uradila?
Skoro da si se "ugasila" poput sveće.
Pogledajte, prave sam veličine.
Ne može. Zaboravio sam da ti kažem, zaključan sam.
Oh, ne.
Ali naravno, uzela si ključ. - Koji ključ?
Nemoj mi reći da si ga ostavila gore.
Oh, Bože.
Šta sada da radim? - Naravno, pokušaj sa kutijom.
"Pojedi me." Dobro.
Sam Bog zna šta će ovo uraditi.
Šta ste rekli?
Rekao sam da je malo toga otišlo na daleki put.
Mislim da to nije smešno.
Sada nikada neću izaći.
Hajde, hajde, plakanje ti neće pomoći.
Znam. Ali ja... Ja... Izgleda da ne mogu da stanem.
Hej, neće moći ovako.
Uopšte neće moći.
Ti, tamo gore, stani!
Kažem, vidi.
Bočica, boč...
Oh, Bože, volela bih da nisam toliko plakala.
Mornarski život je život za mene
O kako volim da plovim po nemirnom moru
I nikada ne bih radio ništa za vreme jer vreme ništa ne radi za mene
Mornarski život je život za mene
I nikada...
Zdravo, i drugi pomorski izrazi.
Kopno, tako mi svega.
Gde je, Dodo? - Dodo?
Tri stepena na levo. Samo napred, druže.
Ubrzo stižemo u luku.
Gospodine Dodo, molim vas, pomozite mi.
Izvinite, da li biste mi pomogli, molim vas?
Pomozite mi, molim vas.
Pomozite mi.
Napred, nazad, unutra, spolja, dođi i pridruži se trci
Ništa te ne ostavlja suvlje od dobre trke sa strancima
Nazad, napred, splja, i unutra od dole do gore
Nema početka i ne mogu da stanu
Preskaču, skaču, sapliću se slobodni i radosni
Počeli su sutra ali će završiti juče
Okolo naokolo idemo mi dok konačno
Dok ne stignemo pozadi, i shvatamo da smo
Napred, nazad, unutra, spolja, dođi i pridruži se trci
Jer ništa te ne ostavlja suvlje od dobre trke sa strancima
Nikada se nećeš osušiti na taj način. - Da se osušim?
Moraš da trčiš sa ostalima. To je prvo pravilo trke sa strancima.
Ali kako da se...?
Tako je bolje. Za kratko vreme ćeš biti suva.
Niko se ne može osušiti na ovaj način.
Glupost, već sam sav suv.
Da, ali... - Dobro, hajde sada.
Samo živo.
Beli zec. Gospodine Zeče. Gospodine Zeče.
Zaboga, kasnim. - Ne idite nikud, odmah dolazim.
Kasnim. - Ne stajte na ribu.
Pazi. Prestani da udaraš tu skušu. Savršeno, odlično.
Gospodine Zeče. Oh, gospodine Zeče.
Oh, zaboga. Sigurna sam da je prošao ovuda.
Misliš li da se krije?
Nije ovde.
Pitam se...
Ne, pretpostavljam da je...
Kakve čudne male figure.
Tvidl Di i Tvidl Dam.
Ako misliš da smo od voska, moraš da platiš.
Ako misliš da smo živi, moraš da razgovaraš sa nama.
To je logično. - Pa...
Drago mi je što smo se upoznali, zbogom.
Počinje se odpozadi. - Prva stvar u poseti se kaže...
Kako ste i rukujte se, rukujte se, rukujte se
Kako ste, rukujte se i kažite ime i šta želite
To su maniri. - Stvarno?
Zovem se Alisa i pratim belog zeca, pa...
Ne možeš da odeš još. - Ne, poseta je tek počela.
Baš mi je žao. - Da li bi se igrala žmurke?
Ili dugmeta? Ko ima dugme? - Neka, hvala.
Ako ostaneš duže, imaćemo borbu.
Baš lepo od vas ali moram da krenem.
Zašto? - Zato što pratim belog zeca.
Zašto? - Radoznala sam da znam gde ide. - Oh, radoznala je.
I ostrige su bile radoznale?
I sećaš se šta im se dogodilo.
Jadnice.
Zašto, šta se dogodilo sa ostrigama?
Oh, ne bi te interesovalo. - Ali me interesuje.- Oh, ne, previše se žuriš.
Možda bih mogla malo da ostanem.
Mogla bi? Onda...
"Morž i Tesar",
ili "Priča o radoznalim ostrigama."
Sunce je sijalo na moru sa svom svojom snagom
Činilo je sve da more bude mirno i sjajno
I to je bilo čudno jer je bila
Ponoć sama
Morž i tesar su šetali plažom jedan pored drugog
Plaža je bila široka ali i puna peska
Gospodine Morže, reče tesar
Nešto mislim,
Očistićemo ovo za pola godine ako ti ne smeta rad
Rad?
Došlo je vreme, reče morž,
da pričamo o drugim stvarima.
O cipelama i brodovima, lepku i kupusu i kraljevima.
Zašto more vri i da li svinje imaju krila
Ura, ura, nema posla danas
Mi smo kupusi i kraljevi
Ostrige, dođite i prošetajte sa nama
Danas je toplo i sunčano.
Lepa šetnja i razgovor bi bio prava sreća.
Da, a ako ogladnimo usput, staćemo da pregrizemo nešto.
Majka Ostriga otvori oko i zatrese glavom,
Predobro je znala da ovo nije vreme za odlazak sa kreveta ostriga.
More je lepo ali se pazite,
i ostanite ovde, majka reče.
Da, da, naravno, naravno.
Ali je došlo vreme, moji mali prijatelji,
da pričamo o drugim stvarima.
o cipelama i brodovimai lepku, kupusu i kraljevima.
I zašto je more vrelo i da li svinje imaju krila.
Ura, ura, hajde pobegnite,
mi smo kupusi i kraljevi.
Da vidim.
Vekna hleba je ono što nam treba.
Šta je sa biberom, solju i malo sirćeta?
Da, da, odlična ideja. Zaista dobro.
Sada, ako ste spremne, drage ostrige,
možemo da pređemo na jelo. - Jelo? - Oh, da.
Došlo je vreme, moji mali prijatelji, da pričamo o hrani i stvarima...
O biberu i senfu i drugim začinima
Smešaćemo ih sve zajedno u sos dostojan kralja
Ura, ura, danas ćemo jesti
Poput kupusa i kraljeva
Ja, plačem za tebe, ja...
Izvini, duboko saosećam,
jer mi je bilo lepo u tvom društvu čak i više nego što misliš.
Male ostrige, male ostrige...
Ali odgovora nije bilo.
I ovo je bilo čudno jer su sve bile pojedene
Vreme je došlo...
Mi smo kupusi i kraljevi
Kraj.
To je bila veoma tužna priča. - Jeste.
I tu je pouka. - Oh da, veoma dobra pouka.
Ako si ostriga.
Pa bilo mi je lepo. - Druga recitacija. - Izvinite ali... - Naslov je "Otac Vilijam".
Ali stvarmo... - Prvi stih:
Ti si stari otac Vilijam i kosa ti je postala seda, reče mladić
Pa ipak još uvek stojiš na glavi
Misliš li da je to dobro u tvojim godinama Misliš li da je to dobro u tvojim godinama
Da sam mlad, odgovori otac svom sinu...
Opet bih to radio ispočetka...
Pitam se ko živi ovde.
Meri En. Vrag je odneo. Gde li ih je ostavila? Meri En!
Zec. - Meri En?
Ne vredi! Ne mogu da čekam! Strašno kasnim. Zaboga...
Izvinite, gospodine, pokušavala sam da...
Meri En, šta ti radiš ovde? - Meri En?
Ne radi samo, stoj tu.
Ne, ne, idi i nađi mi rukavice, već kasnim. - Za šta? To i pokušavam da...
Moje rukavice, odmah! Čuješ li?
Zaboga, još će mi i Dajna komandovati.
Da vidim.
Da sam zec, gde bih držala rukavice?
Hvala, baš hoću.
Oh, ne, ne, ne opet.
Meri En!
Vidi, Meri En.
Upomoć!
Upomoć, čudovište!
Upomoć, pomoć!
Čudovište, Dodo, u mojoj kući. - Dodo?
Moja jadna kuća. - Polako, staro momče.
Ne može biti tako loše. - Moj jadni krov i grede.
I svi zidovi. Evo je!
Tako mi svega, jeste, zar ne?
Učini nešto, Dodo.
Da, zaista. Neobična situacija, ali...
Ali... Ali šta?
Imam veoma jednostavno rešenje.
Hvala nebesima. - Kakvo to rešenje?
Jednostavno je izvuci iz dimnjaka. - Hajde, izvuci je.
Ko, ja? Ne budi smešan.
Ono što nam treba je...
... gušter sa merdevinama.
Oh, Bile! Bile, treba nam gešter sa murdevinama.
Možeš li da nam pomogneš? - Na službi, gospon.
Bile, momče, jesli li se ikada spuštao niz dimnjak?
Gospon, spuštao sam se niz više dimnjaka...
Odlično. Samo se spusti niz dimnjak i izvuci to čudovište.
O'ma, gospon. Čudovište?
Daj, tako treba, momče.
Promašićeš pravu priliku.
Zaista?
Možeš da postaneš poznat. - Mogu?
Naravno. To je hrabri momak.
Sada ulazi unutra. Nije to ništa, dečko.
Jednostavno stavi rep oko vrata čudovišta i zvuci je.
Ali gospon... - Srećno, Bile.
Pa,... ode Bil.
Jadni Bil.
Možda da pokušamo sa drastičnijim merama.
Da, bilo šta, ali požuri.
Predlažem da...
Da, nastavi, da, da? - Predlažem da...
Tako mi svega, to je to. Zapalićemo kuću.
Da, zapalićemo kuću... Šta?
Oh, ne.
Dimom ćemo isterati nevolju
Nateraćemo zver u beg
Za potpalu samo malo drveta.
Ovo smeće će uraditi svoje. - Oh, zaboga.
Dimom ćemo isterati nevolju
Dimom ćemo isterati čudovište
Ne, ne. Ne moju divnu kućicu za ptice.
Spalićemo nevolji prste
Spalićemo joj nos Samo donesi tu kapiju
Svi će znati da čudovišta nisu poželjna ovde.
O, zaboga. - Šibicu, hvala.
Bez imalo sumnje dimom ćemo isterati čudovište
Dimom ćemo isterati čudovište
Ne, moja jadna kuća i nameštaj.
Oh, Bože, ovo postaje ozbiljno.
Jednostavno moram... Vrt.
Možda ako pojedem nešto, opet... ću... postati mala.
Pusti me, upomoć!
Žao mi je, ali moram da pojedem nešto. - Mene nećeš... ti... varvarine.
Upomoć!
Čudovišteee!
Upomoć!
Kasnim. O, Bože, ovde sam. Trebalo bi da sam tamo. Kasnim.
Kasnim, kasnim. - Imaš li šibicu? - Moram da idem. Zbogom, zdravo.
Kasnim, kasnim, kasnim. - Čekajte, molim vas, čekajte.
Ah, mlada damo, imate li šibicu?
Nemam, žao mi je, ali... gospodine Zeče.
Uopšte nema saradnje.
Pa, ne može čudovište biti tu.
Moraću sve sam.
Čekajte, molim vas. Samo trenutak.
Oh, zaboga. Nikada ga neću uhvatiti dok sam ovako mala.
Čudni leptiri. - Misliš, hleb-i-leptiri. - Da, naravno...
Ko je to rekao...?
Konjomuva. Mislim, konjomuva za ljuljanje.
Prirodno. - Izvinite, ali da li ste...?
To je glupo. Cveće ne može da govori.
Naravno da možemo, draga.
Ako ima neka vredna tema.
Ili slično.
Čak i pevamo. - Zaista?
Oh, da. Želiš li da čuješ Kaži to lalama?
Ne, pevaj o nama. - Znamo pesmu o stidljivoj ljubičici.
Ne tu staru stvar. - Lepi ljiljan u dolini.
A duet krasuljaka? - To joj se ne bi dopalo.
Devojke, pevaćemo Zlatno popodne.
To je pesma o svima nama.
Označi svoje A, ljiljane.
La!
Mi, mi, mi, mi, mi!
La, la, la, la, la!
Mali Hleb i Leptiri dodiruju lale
A sunce je poput igračke balona
Lepo je ustati ujutro
U zlatnom popodnevu
Ima narcisa koji igraju na brežuljku
Redovi ljubičica su u tonu
Tigrasti zumbulu vole maslačke
U zlatnom popodnevu
Postoji pas i gusenica i bakarna stonoga
Gde lenji krasuljci
Vode miran život
Možeš da naučiš puno toga od cveća
Naročito tokom juna
Tu je bogatstvo sreće i romanse
U zlatnom popodnevu
Možeš da naučiš puno toga od cveća
Naročito tokom juna
Tu je bogatstvo sreće i romanse
U zlatnom popodnevu
To je bilo lepo. - Hvala ti draga.
Iz kog ti vrta dolaziš?
Ne dolazim ni iz jednog vrta. - Misliš li da je divlji cvet?
Ne, nisam divlji cvet.
Kakvog si porekla ili da kažemo gena, draga?
Valjda me možete zvati genus humanus, Alisa.
Da li si ikada videla Alisu da tako cveta?
Kad već pričamo, da li si ikada videla, Alisu? - Daaa.
I da li si joj videla latice?
Baš su čudne boje.
I bez mirisa je.
Pogledaj te stabljike. - Malo su mršave, rekla bih.
Mslim da je lepa. - Tiho, pupoljče.
Ali ja nisam cvet. - Kao što sam i sumnjala.
Ona nije ništa drugo do obični mobile vulgaris. - O, ne.
Obični, šta? - Da kažemo otvoreno, korov.
Ja nisam korov.
Ne misliš valjda da će priznati. - Možeš li da zamisliš to?
Zaboga. - Nemojte da pustite da ostane i pusti korenje.
Hajde. - Molim te, odlazi.
Ne želimo korov u našem krevetu. - Miči se.
U redu, ako tako mislite.
Da sam prave veličine, mogla bih sve da vas poberem da to želim.
I valjda bi vas to naučilo.
Možeš da naučiš puno toga od cveća.
Izgleda da bi moglo da nauči ponešto o manirima.
A, E, I, O, U
O, U, E, I, O, A
U, E, I, A
A, E, I, O, U
Ko si ti?
Jedva da to znam, gospodine.
Znate, promenila sam se mnogo puta.
Ne znam.
"Objasni se". - Plašim se da ne mogu.
Jer nisam sabrana, znate. - Ne bih znao.
Ne mogu da pojasnim jer ni meni nije jasno.
Ti, ko si ti?
Zar ne mislite da bi trebalo....
... prvo, ko ste vi?
Zašto?
Oh, Bože, sve je tako zamršeno.
Baš nije. - Pa, meni jeste.
Zašto? - Ne mogu da se setim stvari kao ranije.
Recituj.
Oh, da, gospodine.
Kako mala pčela može da poboljša... - Stani!
Nisi izgovorila korektaknije. Treba ovako:
Kako...
Kako mali krokodil može da ulepša svoj rep,
i sipa vodu Nila na svaku zlatnu vagu?
Kako rasp...
Kako raspoloženo se ceri,
i kako lepo raspoređuje kandže.
I želi dobrodošlicu ribama,
sa malo otvorenim čeljustima.
Nikada to nisam čula na taj način.
Znam. Ja sam to poboljšao.
Pa...
ako me pitate... - Ti?
Ko si ti?
Ti tamo, devojko.
Čekaj, vrati se.
Imam nešto važno da ti kažem.
Oh, Bože.
Pitam se šta sada želi.
Pa?
Nemoj da besniš.
Je li to sve? - Nije.
Kakav to konkrekatnije imaš problem?
To je... konkrekatnije, konkrek ... Tačno ovakav.
Volela bih da sam malo veća, gospodine.
Zašto?
Ipak, osam santimetara i nije neka visina.
Ja sam tačno toliko visok,
i to je zaista dobra visina!
Ja nisam navikla na nju, i vi ne bi trebalo da... vičete!
Oh, Bože.
Uzgred, imam nekoliko dobrih saveta.
Jedna strana će te učiniti višom. - Jedna strana čega?
Dok će te druga strana učiniti nižom.
Druga strana čega? - Pečurke, naravno!
Od jedne strane ćeš porasti...
Ali koja je koja?
Posle svega što se dogodilo, pitam se da li...
Baš me briga.
Dosadilo mi je da budem visoka samo osam santimetara.
Zmija!
Upomoć, zmija, zmija!
Ali, molim vas. - Odlazi, iš, zmijo!
Zmijaaaa! - Ali ja nisam zmija.
Zaista, a šta si onda? - Ja sam samo mala devojka.
Mala, mala?!
Jesam, mislim bila sam.
Pretpostavljam da ne jedeš jaja.
Jedem. - Znala sam, znala sam.
Zmija, zmijaaaa!
Zaboga miloga.
A druga strana će... - Kakva ideja.
Provodim sve vreme ležući jaja za zmiju poput nje.
Zaboga, da li ću ikada naučiti ovo.
Eto, tako je mnogo bolje.
Bolje da sačuvamo ovo.
Da vidimo. Gde sam bila?
Pitam se kuda da krenem.
Bilo je sjajno i pomalo jazavičasto
Trčala je okolo naokolo oko sunčanog sata
Debele su bile čudne ptice
I zelene svinje nađoše dom
Odakle li to...?
Jesi li izgubila nešto?
Nisam, pitala sam se...
Ma u redu je.
Trenutak molim.
Drugi stih:
Bilo je sjajno i pomalo jazavičasto
Trčala je okolo naokolo oko sunčanog sata
Pa ti si mačak. - Iz Češira.
Debele su bile čudne ptice
Čekaj, nemoj da ideš, molim te.
Tu si, treći stih.
Ne, ne, ne, hvala ti. Samo sam htela da te pitam kuda da krenem.
To zavisi gde želiš da dođeš.
Stvarno nije bitno sve dok...
Onda stvarno nije bitno kojim putem ideš.
I zelene svinje nađoše dom
Oh, uzgred,
samo da znaš, otišao je onuda.
Ko to? - Beli zec. - Zaista? - Šta, zaista?
Otišao na onu stranu. - Ko to?
Beli zec. - Kakav zec?
Zar nisi upravo rekao... Mislim... Oh, zaboga.
Možeš li da stojiš na glavi?
Međutim, da ja tražim belog zeca,
pitao bih Ludog Šeširdžiju.
Ludog Šeširdžiju?
Ne želim... - Ili, tu je Martovski Zec u tom pravcu.
Hvala ti. Mislim da ću ga posetiti.
Naravno, i on je lud.
Ali ja ne želim da idem kod ludih ljudi.
Oh, to ne možeš sprečiti.
Ovde je većina luda.
Možda si primetila...
... da nisam skroz svoj.
I zelene svinje nađoše dom
Zaboga, ako su ljudi ovde takvi, moram da pokušam da ih ne uzrujavam.
Baš čudno.
Ako nema primedbi, neka bude jednoglasno
Srećan nerođendan - Srećan nerođendan
Srećan nam nerođendan
Srećan mi nerođendan - Kome? - Meni. - Tebi?
Srećan ti nerođendan - Kome, meni? - Da, tebi. O, meni.
Hajde da nazdravimo sa još jednom šoljom čaja
Srećan nerođendan
Tebiiiii
Nema mesta, nema mesta, nema mesta, nema mesta, nema mesta.
Nema mesta. - Mislila sam da ga ima previše.
Nije lepo sesti a ne biti pozvan.
Ja ću reći da nije lepo. Zaista nije lepo.
Veoma mi je žao.
Ali mi se dopalo kako pevate. Pitam se da li biste mi rekli... - Dopalo ti se kako pevamo?
Oh, kakvo divno dete.
Tako sam uzbuđen. Nikada ne dobijamo komplimente.
Moraš da popiješ šolju čaja. - Da, zaista, čaj.
Moraš da popiješ šolju čaja. - To bi bilo lepo.
Žao mi je što sam vam prekinula rođendansku zabavu. Hvala.
Rođendan? Moje drago dete, ovo nije rođendanska zabava.
Naravno da nije.
Ovo je nerođendanska zabava.
Nerođendan? Žao mi je, ali ne razumem.
Jednostavno je. Trideset dana ima sep... Ne.
Nerođendan... Ako ti je rođendan, onda...
Ona ne zna šta je nerođendan.
Baš glupo.
Pa...
... ja ću reći.
Statistika dokazuje, da imaš jedan rođendan.
Zamisli, samo jedan rođendan svake godine.
Ali posle slede 364 nerođendana.
Baš zato smo se okupili ovde da nazdravimo.
Onda je danas i moj nerođendan.
Zaista? - Kako je svet mali.
U tom slučaju...
Srećan ti nerođendan - Meni? - Tebi.
Srećan ti nerođendan - Za mene? - Za tebe.
Sada ugasi sveću draga i neka ti se ostvari želja.
Srećan ti rođendaaan
Sijaj, sijaj, mali šišmišu
Baš se pitam gde si
Gore po nebu samo letiš
Poput poslužavnika za čaj na nebu
To je bilo lepo. - A sada, draga...
Rekla si da želiš da vidiš...
Oprosti.
Tražila si neku informaciju?
Da, tražim...
Čista šolja. Idemo dole. - Ali ja nisam koristila svoju šolju.
Čista šolja, čista šolja ide dole, Čista šolja, čista šolja ide dole
Da li želiš još čaja?
Nisam ga još ni probala, pa ne mogu da tražim još.
Misliš, ne možeš uzeti manje.
Da. Uvek možeš da uzmeš više od ništa.
Samo sam mislila... - A sada, draga...
Izgleda da te nešto muči.
Hoćeš li nam ispričati o tome? - Počni od početka.
Da.
I kada stigneš do kraja,... stani. Razumeš?
Sve je počelo kada sam sedela na obali reke sa Dajnom.
Veoma interesantno.
Ko je Dajna?
Dajna je moja mačka. Vidite... - Mačka?!
Uzmi džem i stavi mu na nos.
Na nos.
Zaboga. To su stvari koje me ljute.
Vidiš li nevolju koju si stvorila?
Stvarno nisam mislila... - U tome je stvar. Ako ne misliš, ne govori.
Čista šolja, čista šolja ide dole.
Ali još uvek nisam koristila... - Dole, dole, doleeee.
A sada draga, nešto si govorila...?
Oh, da. sedela sam na obali reke sa znate već kim.
Zar znam?
Mislim na moju M-A-Č-K-U.
Malo čaja?
Samo pola šolje ako može.
Hajde, hajde, draga. Zar nećeš čaja?
Da, volim čaj, ali... - Ne voliš čaj ali možeš lepo da razgovaraš.
Pokušavam da vas pitam...
Imam odličnu ideju.
Promenimo temu.
Zašto gavran izgleda poput pisaćeg stola?
Zagonetke? Da razmislim.
Zašto gavran izgleda poput pisaćeg stola?
Izvinite, molim? - Zašto gavran izgleda poput pisaćeg stola?
Zašto je šta? - Pažljivo.
Poludela je. - To je vaša glupa zagonetka. Rekli ste...
Bez uzbuđivanja. - Može li šolja čaja?
Ma kakva šolja čaja! Žao mi je ali nemam vremena!
Vreme, ko ima vremena?
Ne, ne, ne. Nemam vremena, nemam vremena.
Zdravo, zbogom, kasnim, kasnim.
Beli zec. - Baš sam okasnio.
Nije čudno što kasniš. Ovaj sat ide dva dana unazad.
Dva dana unazad? - Naravno da kasniš.
Zaboga, pogledaćemo mi to.
Ah-ha, vidim u čemu je kvar. Sat je pun točkića.
Oh, moj jadni sat. Oh, moji točkići i opruge.
Ali, ali, ali... - Puter, naravno.
Treba mu putera. Puter! - Puter! - Puter?
Puter, hvala, sada je dobro.
Ne, ne, ne, ubacićeš mrve unutra.
Oh, ovo je najbolji puter. O čemu pričaš?
Malo čaja? - Nisam pomislio na čaj, naravno.
Ne čaj. - Šećera?
Dve kašike šećera. Samo dve kašike. Hvala, da.
Molim vas, budite pažljivi.
Džem. - Džem, potpuno sam zaboravio na džem.
Pokazuije ti šta će sve osoba uraditi. - Senf.
Da, senf.
Senf, ne budi lud.
Limun, to već može.
Eto, popravljen je.
Pogledajte to. - Poludeo je.
Oh, zaboga. - Poludeo je.
Ludi sat, ludi sat, ludi sat.
Pogledajte...
Ima samo jedan način da se zaustavi ludi sat.
Kasni dva dana i to je to.
Moj jadni sat. - Bio je?
I bio je to poklon za nerođendan. - U tom slučaju...
Srećan nerođendan
Tebiiiii
Gospodine Zeče, gospodine Zeče.
Gde li je otišao?
Srećan nam nerođendan
Od svih budalaština,
ovo je najgluplja čajanka na kojoj sam bila u celom životu.
Dosta mi je gluposti. Idem kući, pravo kući.
Taj zec. Koga je uopšte briga gde ide?
Da nije bilo njega, ja...
Šuma Taldži?
Čudno, ne sećam se ovoga.
Da vidim.
Ne, ne, molim vas, dosta glupiranja.
Ako sam došla odande,
trebalo bi da idem ovim putem.
Izvinite, molim.
Zaboga. Kada dođem kući, napisaću knjigu o ovom mestu.
Ako... ikada dođem kući.
Oh,... izvinite.
Može li neka od vas da mi kaže...?
Nije bitno.
Oh, Bože. Pada užasni mrak.
Ništa mi ne izgleda poznato.
Biće mi drago da izađem...
Bilo bi lepo kada bi nešto imalo smisla za promenu.
"Nemoj da stojiš na Beskućnike."
Beskućnike?
Put! Oh, Bogu hvala.
Znala sam da ću ga naći pre ili kasnije.
Ako požurim, možda ću doći kući na čaj.
Ala će mi se Dajna obradovati!
Ne mogu da dočekam da...
Oh, zaboga.
Sada nikada neću izaći.
Pa, kada se neko izgubi,
mislim da je to dobar savet,
da ostaneš na mestu dok te neko ne nađe.
Ali ko bi se setio da me ovde traži?
Dobar savet.
Da sam... slušala ranije, ne bih sada bila ovde.
Ali to je nevolja sa mnom.
Dala sam sebi dobar savet.
Ali ga veoma retko slušam
To objašnjava nevolje u koje stalno upadam
"Budi strpljiva" je veoma dobar savet
Ali me čekanje čini znatiželjnom
I volela bih da se promenim
Počne li nešto čudno
I, pošla sam na sretan put
A nikada nisam stala da razmislim
Trebalo je da znam
Da se mora cena platiti jednog dana
Jednog dana - Jednog dana, - Jednog dana
Dala sam sebi dobar savet
Ali ga veoma retko slušam
Da li ću ikada naučiti
Da radim stvari koje bi trebalo
Da li ću ikada naučiti
Da radim stvari koje bi trebalo
I zelene svinje nađoše dom
Oh, to si ti češirski macane.
Koga si očekivala? Da nije belog zeca?
Ne, ne, ne, dosta mi je zečeva.
Želim da idem kući, ali ne mogu da nađem put.
Naravno, ali to je zato što ti nema puta.
Vidiš, ovde su svi putevi, kraljičini putevi.
Ali se nikada nisam srela sa kraljicom. - Nisi, nisi?
Oh, ali moraš.
Poludeće zbog tebe, zaista.
I zelene svinje nađoše dom
Molim te, kako da je nađem?
Pa, neki idu tuda.
A neki onuda.
Ali što se lično mene tiče,...
volim prečicu.
Bojimo ruže u crveno Bojimo ruže u crveno
Ne smemo da stanemo ili prolijermo boju Pa neka se boja širi
Bojimo ruže u crveno Bojimo ruže u crveno
I prolivamo toliko suza
Jer znamo da će prestati da rastu
U stvari će umreti
Pa ipak idemo dalje i bojimo ruže u crveno
Bojimo ruže u crveno Bojimo ruže u crveno
Izvinite g. Trojko ali zašto ih farbete u crveno
Pa, činjenica je, gospođice,
da smo greškom posadili bele ruže, i...
Kraljica ih voli crvene a da vidi bele umesto njih
Povisila bi glas i mi bismo svi
Izgubili glave
Zaboga.
I pošto nas ta misao muči Bojimo ruže u crveno
Oh, Bože, dajte onda da vam pomognem.
Bojimo ruže u crveno Bojimo ruže u crveno
Nemo ja da ispričaš kraljici što si videla ili što smo ti rekli
Bojimo ruže u crveno Da, bojimo ruže u crveno
Ne roze i ne u zelemo
I ne u plavo Pa bojimo ruže u crvenooooo
Kraljica! - Kraljica! - Kraljica!!
Karte, stoj!
Prebroj se!
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam, devet, deset, žandar.
Zec.
Njeno Carsko Visočanstvo, Njena Milost,
Njena Ekselencija, Njeno Kraljevsko Visočanstvo, Kraljica Srca.
I kralj. - Ura!
Ko mi je bojio ruže u crveno?
Ko se usudio da oboji običnom bojom cvetni kraljevski krevet?
Zato što su obojene moje ruže u crveno neko će izgubiti glavu
Ne, Vaša Visosti, on je kriv za sve.
Nisam ja, Vaša Milosti. To je As.
Ti? - Ne, dvojka.
Dvojka kažeš? - Nisam ja, trojka.... - Dosta je bilo. Skidajte im glave!
Izgubiće glave zato što su bojili ruže u crveno
Tako im i treba kada su posadili bele a ruže bi trebalo da budu crvene
Izgubiće glave
Tišinaaaaa!!!!
Molim vas, samo su pokušavali... - A ko je ovo?
Da pogledam draga.
Vidi se da ni je srce. Misliš li da je tref?
Pa to je devojčica.
Da, i nadala sam se... - Glavu gore, govori lepo. I ne igraj se sa prstima!
Izbaci prste, naklon.
Otvori usta malo više. I uvek kaži: Da, Vaša Visosti.
Da, Vaša Visosti.
Odakle si i gde ideš?
Pokušavam da nađem put do kuće. - Tvoj put?!
Svi putevi ovde su moji!
Da, znam, sli sam mislila... - Naklon dok misliš. Štedi vreme.
Da, Vaša Visosti. Ali sam htela samo da pitam... - Ja ću postavljati pitanja.
Igraš li kroket? - Da, Vaša Visosti. - Onda neka igra počne.
Na mesta, po naređenju kralja, požurite!
Mešaj karte!
Seci karte!
Deli karte!
Karte, stoj!
Tišinaaa!
Skidajte mu glavu!
Skinite mu glavu po naređenju kralja. Čuli ste šta je rekla.
Ti si sledeća. - Ali...
Draga. - Da, Vaša Visosti.
Stani!
Od svih nemogućih...
Hoćeš li da izgubimo glave?
E, ja ne želim.
Da pitam, kako ti ide?
Ne ide uopšte. - Nisam čuo?
Rekoh da mi uopšte ne ide. - Sa kim to pričaš?
Sa mačkom, Vaša Visosti. - Mačak, gde je?
Tu.
Evo ga opet. - Upozoravam te, dete.
Ako se iznerviram, igubićeš glavu, razumeš?
Znaš, mogli bismo da je naljutimo. Da li da pokušamo? - O, ne, ne.
Ali je baš zabavno. - Ne, stani.
Oh, ne!
Oh, tako mi krzna i brkova.
Oh, Bože, spasite kraljicu.
Nekome će leteti glava zbog ovoga.
Tvoja!
Skinite joj...
Uzmi ovo u obzir draga. Zar ne bi trebalo da joj se sudi... prvo?
Suđenje? - Samo jedno malo?
Dobro onda. Neka počne suđenje!
Vaša Visosti, članovi porote...
lojalni podanici...
... i kralju.
Zatvorenica je optužena da je nagovorila Njenu Visost Kraljicu Srca,
da igraju kroket i svojevoljno i sa zlobom... - Ali...
ismevala mučila i drugojačije uzrujavala...
To nije bitno! Pređi na deo kada gubim strpljenje.
... uzrokujući da kraljica izgubi strpljenje.
Da li si sada spremna za osudu? - Osudu?
Prvo se mora izreći zaključak.
Prvo osuda a posle zaključak!
Ali to nije način... - Svi načini... - Su vaši, Vaša Visosti. - Da, dete.
Skinite joj... - Polako, draga.
Nismo pozvali svedoke. Zar ne bi mogli da čujemo jednog ili dvojicu, a?
Možda? - Oh, ma dobro.
Ali krećite sa tim više!
Prvi svedok. Heralde, pozovi prvog svedoka.
Martovski Zec.
Šta znate o ovom nesrećnom slučaju?
Ništa. - Baš ništa?!
Baš ništa! - To je veoma važno!
Poroto, zapišite to.
Nebitno, naravno misli, Vaše Visočanstvo.
Tišina! Sledeći svedok.
Kućni miš.
Pa?
Šta ti imaš da kažeš o ovome?
Sijaj, sijaj, mali šišmišu, kako se pitam...
Ovo je najvažniji deo dokaza koji smo čuli.
Zapišite ga!
Sijaj, sijaj...
Šta je sledeće?
Ludi Šeširdžija.
Skidaj šešir! - Oh, Bože.
Gde ste bili kada se dogodio ovaj užasni zločin? - Bio sam kod kuće i pio sam čaj.
Danas mi je, znate, nerođendan.
Pa, draga, danas je i tebi nerođendan.
Zar jeste? - Jeste?
Jeste?
Srećan nerođendan - Meni
Oh, ne.
Srećan nerođendan - Za mene?
Za vas
Sada duni i izgasi sveće i neka ti se ostvari želja
Srećan nerođendan
Vama
Oh, vaša Visosti. - Da, draga?
Pogledajte, tu je. - Šta, ko?
Češirski mačak. - Mačak?
Mačak, mačak, maččččak!
Pobeže. - Ovo je užasno, upomoć, upomoć.
Zaustavite ga. - Neka ga neko uhvati, pomozite mi.
Dajte džem. - Džem, po naređenju kralja.
Džem. - Dajte mi ga.
Nečija glava ima da se kotrlja zbog ovoga!
Pečurka.
Skinite joj...
Oh, baš vas se plašim.
Zašto bih. Vi ste samo gomila karata.
Pravilo broj 42: sve osobe više od kilometra moraju da napuste sudnicu.
Nisam visoka kilometar i neću da odem.
Izvini, pravilo broj 42, znaš.
A što se tiče vas,... Vaše Veličanstvo.
Vaše Veličanstvo, ma daj. Nisi ti kraljica.
Ti si samo debeli, naduveni, živčani stari ti... tiranin.
I... šta to reče, draga?
Rekla je da si debeli, naduveni, stari, živčani tiranin.
Skinite joj glavu!
Čuli ste šta je reklo Njeno Veličanstvo. Skinite joj glavu.
Napred, nazad, unutra napolje, evo nas opet
Niko nikada ne gubi niti dobija
Nazad, napred, spolja, iznutra Odozdo do dole
Skinite joj glavu, skinite joj glavu!
Ne možeš da odeš sa čajanke a da ne popiješ šolju čaja.
Ne mogu sada da stanem.
Mi insistiramo. Moraš da nam se pridružiš na šolji čaja.
Skinite joj glavu!
Gospodine Gusenice, šta da radim?
Ko si ti?
Evo je. Ne dajte joj da pobegne.
Skinite joj glavu!
Još uvek sam zaključan, znaš. - Ali kraljica, moram da prođem.
Ali ti jesi napolju. - Šta?
Uveri se.
Pa to sam ja, spavam.
Ne dajte da pobegne! Odrubite joj glavu!
Alisa, probudi se! Molim te, probudi se, Alisa.
Alisa, probudi se. Molim te, probudi se, Alisa.
Alisa, Alisa, Alisa...
Alisa, hoćeš li obratiti pažnju i recitovati lekciju?
Oh, kako mali krokodil može da popravi svoj rep?
I sipati vodu... - Alisa, o čemu to pričaš?
Žao mi je, ali gusenica je rekla... - Gusenica?
Oh, zaboga.
Alisa, ja... Oh, hajde, idemo. Vrema je za čaj.
Alisa u Zemlji Čuda
Preko brda ili tamo ili ovde
Pitam se gde
PREVOD I OBRADA rozanik - gega