- Zna li mama da voziš ovako? - Ma daj, lako se pamti, 91200.
Raduj se da imaš zubnu protezu pa će moći da te identifikuju posle udesa.
- Umukni već jednom, kretenu! - Ćao Nikol!
- Šta je sad ovo? - To su moja kola.
Nije važno ako ne želiš da dođem, neću doći.
Super, nećeš da dođeš, ćao!
Kako da ja podržim tebe kad ti ne podržavaš moj bend?
Da, podržavam tvoj bend? Obožavam ga, samo ulazi u kola.
Ne žuri nazad.
Hajde!
Ovde si propustila!
Mogu li da pospremim?
Nema više kikirikija pojeli ste celu tonu.
Hvala vam.
O, pobogu!
- Moraćete da se obrišete, žao mi je. - Sve je u redu.
Dobro sam, ne brinite.
Samo da se obrišem. Šta ste toliko navalili?
ZAUZETO
POČETAK LJUBAVI
- Jeli sve u redu, gospodine? - Jeste... sve... je u redu.
Nemoj!
Ja sam Oliver mislio sam...
- Da proćaskamo malo... - Bla, bla, bla, vidimo se.
Šta nije u redu?
Naša mala tajna.
Mislim da ta stvar nije tako jednostavna.
Moraće da bude ubijen.
- Ja sam Oliver. - To si već rekao.
Ne olakšavaš mi.
Mislim da znam.
Ko?
Dečko.
Bivši dečko.
Šta se desilo?
Šta smo mi sada bliski prijatelji?
Recimo da smo nešto više od prijatelja.
- Bon Žovi potpisuje novi ugovor ili slično? - Ne zove se Bon Žovi.
On svira gitaru.
Mnogi sviraju gitare.
I ti sviraš gitaru?
Ne.
Štrajkuješ.
Jel' ti štrajkuješ?
Hoćete li da sedite pored vaše devojke?
Hvala vam puno. Voleo bih to.
Pa, čime se baviš, Olivere?
Ideš u Njujork poslom?
Oh, ja? Hvala na pitanju.
Ne, idem u posetu svom bratu.
On je advokat, odnosno studira prava.
Da li i ti želiš da budeš isto to?
Ne znam.
Tek sam završio školu.
Maturirao si u junu?
Da.
Prošla je skoro godina a ti još nemaš posao?
Šta si mi ti, mama?
Ne znam. Kad me pogledaš da li u meni vidiš nju?
Koji si znak?
Koji sam znak u horoskopu?
Rak.
Hvala.
Zovem se Emili.
Gubitnik.
Kakvo je bilo putovanje?
Kao što vidiš bilo je super.
Ko je to?
Nemoj da se stidiš. Priđi.
Upoznaj mog brata.
Mislila sam da želite malo da razgovarate nasamo.
To mi je devojka.
Ćao, ja sam Oliver.
Drago mi je.
Ja sam Kerol. Družim se sa Oliverom. O tebi sam mnogo čula.
Izvinjavam se mislio sam da si i ti.
Mislio si da je gluva, ha?
Gde je nestala?
- Ko? - Moja jakna, tu je bila.
Kakva jakna?
Nisam videla nikakvu jaknu.
Šta je?
Šta mogu da dobijem za 20$?
Za 20 dolara?
Kako izgleda?
Pratiš me?
Da.
Neko mi je ukrao jaknu.
Šta radiš? Hoćeš li da prošetamo?
Jesmo li se sada sprijateljili?
Evo je.
- Mislio sam da si u ženskom... - Bila sam, ali
izašla sam malo na vazduh.
- Zdravo, ja sam Brent, Emilin otac. - Drago mi je, ja sam Oliver.
- Ja sam Kristina. - Moja maćeha.
Pa, jeste li spremni?
Nećete se ljutiti ako ja ne idem u muzej.
- Pa, Kristina je uzela slobodno. - Znam. Žao mi je.
Nećeš se ljutiti ako im kažem?
Neću, reci im.
Oliver danas treba da završi neke testove, pa bi želeo da i ja odem s njim da mu pomognem.
Malo je uplašen.
U redu je.
Nećemo dugo.
Nema problema zbog toga ostanite koliko god treba.
Sigurna sam da neće biti problema.
Srećno.
- Vidimo se kasnije? - U redu.
Nisam mogao, bar, prvi put da ostavim dobar utisak.
Šta te briga za utisak moga oca.
A šta će biti ako ovo preraste u nešto više?
- Šta će biti? - Nikada i ništa neće biti.
Stvarno imaš previsoko mišljenje o sebi, zar ne?
Zašto bi se smuvala s tipom koji je zaskočio prvu devojku koja mu je zakucala na vrata?
To je bilo zbog tebe.
Nećeš da se smuvaš sa mnom zato što smo spavali?
A kao drugo nisi moj tip.
Nema veze, ionako ne tražim devojku.
A kao treće možda si gej.
Hteo sam da kažem da želim da nađem devojku.
Ma, nije ni važno.
- Prave stvari idu na prvo mesto. - Koje stvari?
Nemam pojma.
Kao neki plan, kao neki cilj.
Misliš na uzvišene ciljeve?
- Da, na uzvišene ciljeve. - Kakvi su to ciljevi?
Sasvim normalni ciljevi: posao, karijera, kuća, egzistencija.
I šta onda? Devojka iz tvojih snova treba samo da dođe i da te pronađe?
Da.
U stvari, ja ću pronaći nju.
Ne brini ti za mene i za moju devojku.
Dobro mi to ide.
Prestani.
Nisi više privlačan.
Da li znaš da je već jutro?
Još dva.
- Mislim da ne bi trebali ovo da radimo. - I ja mislim.
Daj nam dupli.
Pa, to su dupli.
- Ja ću. - Ne, ja ću.
Nemam ništa protiv da ja platim, ali ne volim to što ti u to sumnjaš.
Šta ako ne uspeš da ostvariš svoje ciljeve?
Ostvariću ih.
Sve do jednog.
Šta ako to potraje 20 godina?
Neće, ostvariću to za 5 godina.
Ili za 6 maksimalno.
Ali, još nemaš ni posao.
- Čak nemaš ni ponudu. - E, pa, vidiš, to nije tačno.
Pronašao sam nešto na internetu.
Čula sam da bi to mogao da bude dobar posao.
I biće.
Verujem.
- Jesi li sarkastična? - Nisam.
Verujem da ćeš da biraš ribe kakve želiš.
Stvarno misliš za 6 godina da....
Misliš da će, momak ko što sam ja, koji će imati svoj posao kuću, kola, dobra kola
i egzistenciju, da će imati problema da nađe devojku koja će da se zaljubi u njega?
Mislim da to nikako neće biti problem.
Šta to radiš?
Dobro, zapisaću
telefonski broj mojih roditelja.
- Živiš sa roditeljima? - Za sada, ali kroz 6 godina...
- Šta će biti kroz 6 godina? - Pa, ako mi dozvoliš da završim.
Kroz 6 godina, nazvaćeš ovaj broj, javiće ti se moji roditelji,
zamolićeš ih, da ti daju broj telefona moje kuće.
Zatim ćeš da pozoveš taj broj i javiće ti se moja prelepa žena.
Ona će ti reći na kojoj adresi da pošalješ 20$ koliko mi duguješ.
20$? Ja sam mislila da ćeš ti da postaneš neki biznismen.
U redu.
50$.
U redu. 50$.
Dovoljno. 50$.
Bilo kada pre Božića.
Film ću da čuvam.
Za šta?
Za put. Ovo je tvoj put i događa se upravo sada.
Samo polako, to mi je poklon za Božić.
Nisi slikala mene.
Ja sam bio ovde. Hvala.
Mami će se dopasti.
Ponašaj se prirodno u skladu sa okolinom.
Izgledaj seksi da vidim tvoju seksipilnost.
Uuuu, baš mi se dopada.
Tako dobro je.
Zagrli drvo.
To!
Daj mi ga.
Daj mi.
Daj mi aparat.
Jesi li završila?
Nema više filma.
Kako si uspela da ga ispucaš tako brzo?
Pa, bio si neodoljiv.
Zar ti ja nisam rekao da ću da čuvam film?
- Imate li ovakav film? - Ne znam, videćemo.
- Tip 400? - Ne znam. Imam neki film.
- Jesi li ga zamenila? - Prestani.
Daj mi to.
Moram da idem.
U redu.
- Pa... - Nemoj.
Upropastićeš.
3 GODINE KASNIJE
Los Anđeles
Bilo je...
zaista je bilo dobro.
Samo dobro?
U redu, bilo je super.
Gde ćeš?
Moram na posao, žao mi je.
O, moj Bože, ti to ozbiljno? Mislila sam da je nešto strašno!
Samo da nađem olovku odmah se vraćam.
Dušo?
U redu, hajde.
To je iznos?
U redu.
Biću bogata!
U redu, u redu. Hoću.
Hoću. U redu. Hvala ti!
U redu. Ćao.
- Dobila sam, dobila sam! - Šta si dobila, ulogu?
Nisam dobila ulogu. Dobila sam poziv!
To je jedan od onih niskotiražnih filmova, ali, nije važno, važno je to da su me pozvali.
Hoćeš li da ponovimo ono pre nego što krenem, dušo.
Jel' dobro, šta misliš?
Ne bih da izgledam očajno kao što jesam.
Šta to radiš?
Idem.
Ne možeš ti, ja idem sada.
- Biće gotovo za oko 3 sata. - Gotovo je. Hoću da kažem,
ja odlazim.
Izvini.
Martine, molim te saslušaj me bar.
Idemo, Aleks.
Ne mogu više, Martine ne mogu više ovako.
Zbog čega, Aleks?
Ne okreći mi leđa, Martine. Ti mi duguješ nešto više.
Nemam šta više da ti dam, Aleks. Sve si mi uzela.
Izvinjavam se. Pogledaj me, Martine.
- U redu je. - Izvinite, izgubila sam se.
Emili, Emili, Emili. Dobro. Samo se koncentriši na to koliko ga voliš.
- Martina? - Da. On je ljubav njenih snova i kakav bi to osećaj bio kada bi je napustio.
- Bila je nesreća. - Upravo tako.
Samo, još jedna stvar. Koncentriši se na to da je ona vampir.
U redu. Idemo. Akcija.
- Ja mislim da je bolje ovako. - Pa, naravno da je bolje.
Strašno je kada te ostavi neko koga dobro znaš.
Neću da ti ponavljam ono što ti svi govore.
Ali, uvek je bolje ovako.
Ne vidim, zašto da ti bude loše ako već može da ti bude dobro.
Izgleda da si u pravu.
- Ali, bolje joj je ovako. - Mnogo bolje.
Ako je gotovo neka je gotovo.
- Dolaziš sutra, zar ne? - Naravno.
Šta misliš o sastanku na neviđeno?
Znam nekog.
- Nemoj joj predlagati sastanak sa nekim koga nije videla. -A zašto?
Zato se to i zove ''na neviđeno''. Ne spajaš one koji se poznaju.
- Zašto? Ja idem. - Pa, ti si takva. - Šta to treba da znači, ''ti si takva''?
Ništa, samo tako kažem.
Poenta je u ovome: Ko ne izlazi ostaje usedelica.
Nemoj više. Prestala si.
Zdravo, da li je Dejvid kod kuće?
Zdravo, da li je Kris kod kuće?
Zdravo, treba mi Frenk.
Ne, ne. Mnogo ljudi imaju. Mnogi ljudi imaju planove
šta će i kako će da. Hvala u svakom slučaju.
Da li možda znate kada će se vratiti, ili...
Kako se ti zoveš?
Oliver Martin.
Halo! Stan Martinovih.
Halo?
Hej, zdravo. Halo!
Zdravo, da li je Oliver kod kuće?
Jeste, samo trenutak.
Olivere!
- Molim! - Telefon!
Halo!
Da li je to Oliver?
- Ko je to? - Ovde Emili, ne znam da li me se sećaš.
Emili iz Njujorka?
- Da. - Halo?
- Tu sam. - Halo? - Pa, javio sam se!
U redu, nisam čula, izvini!
- Da li si još tu? - Da, da, tu sam.
Pa, šta ima?
Samo sam... samo sam se... pitala... našla sam tvoj broj pa sam pomislila...
šta li sada radi Oliver?
Pretpostavljam da si uveče zauzet, ali ako popodne nisi, mogli bi da odemo na kafu.
Pa?
Stvarno.
- Olivere! - Razgovaram telefonom, Elen. - Znam, ali završavaj, ja očekujem poziv.
- Pa, imaš pejdžer, Elen, zar ne? - Da, ali na njemu ne mogu da pričam.
- Skidaj se sa telefona, Elen! - Baš si dosadan.
Spusti slušalicu, Elen!
- Mama, kaži Elen da spusti slušalicu. - Elen!?
Halo?
Izvini za ovo.
Jesi li još tu?
Jesam.
- Gde se nalaziš? Da navratim? - Sada?
Da.
Gde da dođem?
- Halo? - Halo, ja sam.
Hej, vrata su neispravna malo podigni, zatim gurni.
- Zdravo. - Zdravo.
Ja sam Emili.
Ja sam Oliver.
Ti nisi Oliver.
- U pravu si. Mislio sam da si me zaboravila. - Dođeš mi 10$.
Znala sam da to nisi ti jer, ti nisi toliko zgodan.
Rekla je da nisi zgodan.
Šta ti je rekao da sam rekla? Ja sam rekla da si ti zgodan.
Pa, to sam i preneo.
Ne, nije to rekla.
Zeza se.
Kaže da si lud.
To sam razumeo.
Tebe zove.
Ne čujem. Gluv sam.
Došla mi je žena. Idem.
- Zdravo. - Zdravo.
Hvala.
Uživaj.
- Ćao. - Ćao.
Promenila si se.
- I ti, takođe. - Sviđaš mi se ovakva.
- I ti meni. Imaš finu frizuru. - Hvala.
Malo sam uzbuđen, ne znam zašto. Samo tek tako, odjednom mi je došlo.
Sve sastanke ti brat ugovara?
A ovo je sastanak?
Hoćeš li neko piće? Čaj ili sok?
- Ako može pivo, hvala. - U redu, doneću pivo.
Nemoj ovo pogrešno da shvatiš. Nije tako kako izgleda.
Šta to nije tako kako izgleda?
Nisam ta koju si upoznao pre 3 godine.
Hoću da kažem,
jesam ta devojka, ali situacija se promenila.
Nisam od onih koje moraju da spavaju sa momkom sa kojim su raskinuli vezu.
Šta tražiš?
Tražim tvoje tablete za ludilo.
Sigurno su ti pri ruci za ovakve trenutke.
To nije zabavno.
Šta ako su te tablete zaista za ludilo?
Jesi li danas nešto jela?
Kako možeš da živiš bez kola?
Imao sam kola. Prodao sam ih.
Trebao mi je kapital za početak biznisa.
Da, tačno. Planovi, ciljevi. Polako se prisećam toga.
Još samo dve i po godine i postaćeš bogat čovek.
Da li ona prelepa žena živi s tobom u kući tvojih roditelja?
Ne živim sa roditeljima.
Bio si im u poseti?
Pakovao sam se. Selim se.
- Prodajem pelene preko interneta. - Mislila sam da je internet za hobi.
Prodaješ pelene?
Pa, kako je Bon Žovi?
- Da li je još uvek roker? - Ko?
A, on. Preselio se u Sijetl.
Fino, ko bi rekao da je dotle dogurao i posle svega onoga što je uradio.
Pa, ako tako misli prodavac pelena.
U redu. Znači, raskinuli ste.
U redu, reći ću ti.
Moj brat je gluv, ali nema dana a da ne priča.
Molim vas, račun.
Moram na čas.
Stvarno? Ideš u školu?
- Na časove glume. - Oooo, glumac, a?
Glumci su bolji od muzičara.
Hajdemo nešto da popijemo.
U redu. Kafu, crnu.
- Posle tebe. - Izvini. - Kapučino, molim vas.
Razmišljam o tome ko je koga ostavio?
On je ostavio mene.
Ja ću.
Neka, ja ću.
Cenim kad neko ima para.
- Treba platiti časove glume. - Prestani, imam dosta para.
Kakvi su ti planovi?
Koji planovi?
Za Novu godinu.
Nisam ti ja za Nove godine.
Mnogi se tada napiju.
- Da. - Mnogi ljudi nose one kapice.
Kapice.
- Znam gde ima žurka. - Stvarno? - Idemo.
Imaš više garderobe u gepeku nego što ja imam u svom ormanu.
Probaj ovo.
Lepo, jel' ovo od Bon Žovija?
Da li to ja treba da budem kao neki holivudski producent ili tako nešto?
Budi samo ono što jesi.
I nemoj da pominješ pelene.
- Emili. Da te pitam nešto. - Samo da se presvučem.
Izvini.
Šta si hteo?
- Cilj br. 1... - Je, šta?
Njujork. Cilj br. 2 je da naučim da sviram gitaru.
Cilj br. 3 je da obezbedim sebi zvezdu na Bulevaru poznatih.
Pomoću prvog koraka.
To znači da ja moram da načinim prvi korak.
Ja sam načinio taj prvi korak još pre nego što smo se sreli.
Ne možeš ništa da započneš dok ne znaš šta da započneš.
Ti voziš.
- Pokazaću se. - Šta? - U Njujorku.
- Pokazaću se tamo na prvom koraku. - Ko te je zvao da dođeš ovde danas?
Nisam imao tvoj telefon.
Nisi ga ni zatražio.
Oh, koga to vidim. Ko je ovaj mladić?
Da vas upoznam. Ovo je Mišel i njen verenik Majkl.
Ja sam Oliver.
Prodajem pelene.
Drago mi je.
- Zdravo, dame. - Zdravo, vidi.
- Hoćeš piće? - Imam, hvala.
Ja idem da uzmem za sebe.
Nećeš se lako izvući od njega.
On je moj stari drug.
I ja bih volela da imam takvog. Božanstven je.
Hajde, odustani.
Samo polako.
Pomeri se unazad, a zatim idi do bara.
- Elen, ja sam. - Šta hoćeš, Olivere?
Ja sam na velikoj holivudskoj žurci i upravo sam video onog belog repera.
- Eminema? Pa, to nije moguće! - Sedeo sam za barom i pričao
i odjednom, pojavio se on spustio je ruku na moju nogu.
Srećna Nova godina, Elen.
Gade jedan, Oliver!
- Hvala Vam. - Da li je Eminem tu?
Sa kim priča, sa njom?
Sa nekim tipom.
Sad priča sa njom.
- Sada ga ljubi. - Koga to ljubi?
- Pitera ljubi, Pitera. - Da li joj on uzvraća?
Izvinite, nisam vas dobro čula. Rekli ste da prodajete pelene?
A, tu si. Dođi!
Spusti svoje ruke na moju guzicu.
Hoćeš li da ja spustim svoje na tvoju guzicu?
- Dobro si? - Jesam.
Idem do ženskog WC-a, odmah se vraćam.
10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1...
SREĆNA NOVA GODINA
Uozbilji se. Poludeće mi komšije.
U redu. Sad je dosta.
- Je si li dobro? - Ja sam dobro.
Olivere opljačkan si.
Ja se to selim.
Stvarno?
Selim se, pa rekao sam ti.
Kad si mi to rekao?
Ranije.
Radim u San Francisku.
Kad odlaziš?
Sutra.
Olivere.
Lepo, hvala ti.
Ovo sam ja fotografisala?
Da.
Uramio si?
- Jesam, svidela mi se. - Uramio si moju sliku?
To je dobra slika.
Super.
Odlaziš, upravo kada si počeo da mi se dopadaš.
- Mogu li nešto da ti kažem? - Izvoli.
Mislim da...
mislim da je vreme da se zaustavim...
da postanem nečija...
nečija devojka.
Mislim da moram.
Emili.
Emili?
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Jesi li povraćala?
Nisam želeo da te budim. Ovo je za tebe.
DVE GODINE KASNIJE
San Francisko
Ćao, dušo!
Stigao sam. Izvini što kasnim. Zadržao sam se u kancelariji.
Imao sam puno posla.
Jesi li doneo vino?
- Šta? - Vino.
Zaboravio sam.
- Znaš šta? Idem sad po njega. - Nije potrebno, ja sam donela.
Zašto si me onda pitala?
Zato što sam znala da ćeš da zaboraviš.
Znaš, Olivere, ti često nisi tu a i kada si tu kao i da nisi.
Sada sam tu.
Gde mi je crvena košulja?
Ja više ne mogu....
ovako.
Šta hoćeš da kažeš?
Na znam, Olivere, mislim da trebamo malo da iskuliramo.
Imaš li nešto protiv ako uzmem ovo?
Žao mi je. Ja sam upravo hteo da uzmem baš taj.
Pa ima i drugih.
Ima. Hoćeš li da se menjamo?
- Ne hvala, ja ću uzeti drugi. Znači, hoćeš drugi. Vrlo mudro.
To je dupli.
Da, ima i bonus, razumi zašto sam u dilemi da li da dozvolim da izađeš sa poslednjim.
Pa neću tek tako da izađem prvo ću da ga platim.
- Izvini, da li se možda poznajemo? - O, Bože, evo uzmi ga.
Nije zbog toga. Poznajem te od nekud.
Sa venčanja. Mišel se udavala.
- Poznajem njenog muža. - Oh, da, sećam se. Ben.
Tako je, Ben Miler. A, ti si...
Emili.
Evo.
- Ne, ne mogu. - Uzmi ga, ozbiljno.
- Neprijatno mi je. -Uzmi ga, slobodno.
- Uzmi ga, tvoj je. - Zašto? Ne želiš?
Želim.
- Jel' u redu? - Jeste.
Ne zagledaj toliko, uzmi ga.
Hvala, što si vodio računa o pogodbi.
Žao mi je zbog Bridžit.
Bila je iskrena.
Pozdravi Kerol, važi?
I mog nećaka.
Poželeo sam ga se.
Na aerodrom.
Ovo je ono što želim. Baš ovakvog, crnog.
Hajde, upadaj trebao bi i ti da nabaviš jednog ovakvog.
Gde ćeš da parkiraš?
Gde god poželim.
Čuo si brata?
Hajde, upadaj.
- Ostaću ovde, još malo. - Hoćeš li da se opustiš, molim te?
Ti si pod pritiskom.
Uzmi slobodan vikend, poradi malo na sebi.
Predivno.
Božanstveno.
Sačekaj! Sani, čekaj!
Dušo!
Oh, moj Bože. Vi se to šalite?
Hajde u sobu!
Ne možeš ništa da učiniš kada je strast toliko jaka.
- Zdravo, kako si? - Dobro da nisi u drugom stanju.
Ti i Ben ste bili negde?
Da, bili smo na ručku.
Bilo je lepo.
- I to je bilo sve? - Da.
Trebao bi da se vratim na posao.
- Ćao. - Ćao, seksipil!
- Ćao. - Ćao.
Ručak? Znači, nije ti se baš svideo?
Misliš, zato što se nismo odmah poševili, iz prve?
Šta to znači "poševili"?
To je neka igra koju ljudi igraju na pikniku, Sani.
Zdravo.
Fotografišem venčanja.
I rekla je da će moje slike verovatno izložiti u galeriji.
To je baš super. Ti si to uradila?
Ostaviš otvorenu blendu.
I onda dobiješ taj efekat kao da su kola u pozadini.
Idem da se umijem.
Raskomoti se, kao da si u svojoj kući.
Čekao te je na terasi? Pa, to je super.
Nemoj da se uzbuđuješ stanuje 400 milja odavde.
Ne mogu da izgledam gore nego što jesam.
Ne lupaj gluposti ti si baš predivna.
Da li te je uhvatio?
- Nije od takvih tipova. - Neko će da se ševiiii...
Prestani sa tim. Moram da idem, poželi mi sreću.
- Nije ti potrebna. - Veruj mi.
- Hvala ti. - Nema na čemu.
Pored ostalog imam i biznis, prodajem propagandne majice za gradonačelnika,
ali njoj se to nije sviđalo. - Oo, dve karijere već sada.
Mislio sam da će razumeti.
Pre nego što počneš moraš prvo da ulažeš.
Ali...
Rekla je
da ne može da bude na trećem ili četvrtom mestu,
na nećijoj listi prioriteta.
Htela je da bude na drugom, ali ne da na prvom mestu bude prodaja pelena.
Zdravo, ja sam.
- Zovem da čujem kako je. - Ćao! Halo!
Moram samo za čas gore.
- Šta? - Kako ide?
Ne ide.
Ne vraćaj se.
Izvini za ovo. Samo...
Gde ćeš?
Kako stojiš sa palačinkama?
Obožavam ih.
Ne mogu...
ne mogu da se odlučim šta da naručim.
Hajde, Oliver moraš da preguraš sve ovo.
Nasmeši se.
Ja sam sa tobom.
Eto ga to je to.
- Zdravo. - Đina! Zdravo!
Kako si?
- Dobro sam. Nismo se dugo videle. - Da, prilično dugo.
- Htela sam da te nazovem. - I ja tebe. Treba da popričamo.
Da, to bi bilo divno.
Da, bilo bi divno.
Imaš li nešto sitniša za kaficu?
- Zdravo. - Ćao.
Kako si? Jesi li dobro?
- Dobro sam. - Ozbiljno. - Da. - Odlično.
Htela sam da se prošunjam da te ne vidim a ni ti mene.
Dobro je da ste oboje došli da se pozdravite.
Znala sam da će dobro da odreaguje. Prošlo je dosta vremena.
Da... drago mi je da...
- Zdravo, ja sam Oliver. - Ja sam Piter.
- Olivere? - Lepo te je videti opet.
- Trebalo bi da krenemo da uhvatimo taj... - Da... u pravu si.
- Čuvaj se. - Da. Čuvajte se. Lepo vas je videti.
Drago mi je da sam vas upoznao.
Umirem od gladi.
Idemo odavde.
U redu.
Hajde.
Pusti.
Smej se. Hajde, smej se sa mnom.
Prekini.
Sklanjaj se, babo jedna.
Iskuliraj.
Smej se, sa mnom.
Gde idemo?
Na znam.
Ubijao sam se od posla.
Noćima, vikendima.
Napravio sam kuću. Bridžit je sve vreme sedela kod kuće.
To je bila velika greška. Eno tamo.
Imao sam dobar plan. I sve je išlo po planu.
I dok sam ja radio Bridžit je planirala.
Pre nego što bi pošli negde na put isplanirala bi sve skoro do poslednjeg detalja.
Jednom je došla na divnu ideju da ne tera auto na pranje već da ga ostavi na kiši,
jer zašto da plaća perionici kad ga i kiša može oprati.
Hoćeš nešto?
Hoću, kupi bilo šta.
Ti kao da si kupio celu prodavnicu?
Hoćeš pitu?
Hoćeš đuveč?
Pogledaj mesec.
Hajde da stanemo.
Jesi li ga volela?
Pitera? Nisam.
Možda malo.
Jesi li ti voleo Bridžit?
Mislim da jesam.
Jesi li ili nisi?
Mislio sam da jesam.
Ali, nije to bila prava ljubav.
Nemam pojma.
Zvuči glupo da pričam o tome.
Iskreno, ne zvuči glupo, ako ne zaslužuješ da budeš voljen.
Šta je to?
Jesi li primetila?
Koje?
To?
Nisam primetila ništa.
O, Bože! Jesi li dobro? Jesi li...
- Jesi li sad primetila. - Ništa nisam čula.
- Kažeš da ništa nisi primetila? - Kažem da ništa nisam čula.
Ja jesam.
- Izgledaš sjajno. - Prestani.
- Uuuu, dobro izgledaš. - Da, prekini već sa tim.
- Moraš da miruješ par sekundi, u redu? - U redu.
- Jesi li spreman? - Jesam.
Hladno je, hladno jeeee!
- Hej? - Stoj mirno.
Pomeraš se.
Pa, šta da radim.
Možemo li malo da popričamo?
Ljudi.
Ljudi, pa ovo je nacionalni park.
Obucite se, uđite u kola i izađite na put.
Želim vam, srećan put.
Moram da idem.
U redu.
Imam neki važan sastanak u Njujorku.
- Znaš šta je to DC? - Ne znam.
To je glavni grad.
Ima veliki priliv novca.
Povećaću obim posla.
Zvuči uzbudljivo.
- Da ti pomognem? - Hvala, mogu i sama.
Pa...
imaš moj broj.
Pa, i ti imaš moj.
Da, imam.
- Javi mi kako stoje stvari u Njujorku. - Hoću. Hoću, hoću, u redu, javiću ti.
Još uvek imam neka
osećanja kroz koja prolazim.
- U vezi sa... - Bridžit? - Da.
- Nisam zaboravio na Bridžit. - To je normalno.
Jel' jeste?
Jeste.
Ja sam se upoznala sa nekim.
Upoznala si nekog?
Da, ali, nismo u braku a nismo ni vereni.
Čekaj... sad si me zbunila.
- Neko drugi a nije onaj iz palačinkarnice. - Da, neko drugi. Neki sasvim drugi momak.
Drugi momak?
Šta je?
Ja ne... Znaš, to je...
Pa...
Nemoj.
Upropastićeš.
Gubi se! Muka mi je od tebe!
Ali, nemoj da brzaš.
Vrlo si velikodušan kad se ubrzaš. Zato nemoj da budeš previše brz.
Molim te prekini.
- To je ono o čemu ti pričam. - Izluđuješ me.
Tako da... Ovaj... beba...
Klijent.
Kad poraste veći.
Tu je paket na kućnom pragu.
Nema bržeg načina.
Da li beba ima ime?
DA!
- Šta smo ono rekli, kako se beba zove? - Fredi. Fredi.
- Da li baš mora da se zove Fredi? - Gejb.
Ili možda neko drugo ime.
Gejbi-bejbi.
Poenta onoga što želim da kažem je da se svakog sata rodi 10.000 beba.
To je 54.000 beba na dan.
Neko mora da nađe rešenje gde da izbaciti tolika govna.
Ja želim da budem ta osoba.
10.000 beba na sat?
Zar to ne bi trebalo da bude tačno 240.000 beba na dan?
Da.
Bilo je dobro, Olivere. Bio si sjajan.
To su samo brojke, ali mislim da to nije baš toliko strašno.
Kako se tebi činilo?
- Halo? - Oliver?
- Ćao. - Još si u Njujorku?
Da, sačekaj samo malo. Ovde je loš signal.
Kako izgleda?
Dobro.
Jel' mlada?
Da.
Kakvo cveće si kupio, koje boje?
Plave.
Savršeno.
Danas joj je rođendan.
Kaži mi nešto.
Ne znam šta da ti kažem.
Bilo šta.
U redu.
Ovo je priča o dečaku koji sedi na kraju dvorišta
i kopa nekakvu rupu.
Dama ga gleda sa ograde
i upita ga: "Šta to radiš, Džoni"?
A mali, tužnim pogledom, kaže:
"Uginula mi je zlatna ribica pa želim da je sahranim."
A dama će na to: "To je prevelika rupa za zlatnu ribiću."
A mali Džoni na to ljutito odgovara dami: "Šta mogu kad se nalazi u tvojoj mački."
To je strašno.
Hvala ti.
Poslednji poziv za let 701 za Los Anđeles. Ovaj let se upravo zatvara.
Izvinite, gospodine da li vi putujete za Los Anđeles?
Ona živi u Los Anđelesu, a ja radim u San Francisku.
Tako da je to... vidite... da nisam imao para, let bi mi svakako propao.
To vam je... kako da ja budem uz nju kada ni ja ne znam šta ću sa sobom.
Razumete me? Ne, ne mogu.
U početku sam bio iskren prema njoj i rekao sam joj da imam svoje planove,
moj posao, koji...
To znači da ne putujete sa nama u Los Anđeles?
Ne putujem.
U redu.
- Zdravo. - Zdravo.
-Zdravo.- Zdravo.-Ja sam Piter. -Ja sam Natali.
- Drago mi je da smo se upoznali. - I meni, takođe.
Znate, u roku od 24h ja ću biti bogat čovek.
- Stvarno. - Da...iz Njujorka si? - Ne, iz Los Anđelesa.
- Jesam li pomenuo da ću biti bogat? - Da, jesi, pomenuo si.
- Da li ti se to sviđa? - Da, interesantno je.
A šta bi ti radila sa 6,2 miliona dolara?
- Proverio si? - Jesam.
- Jel' radi? - Radi.
Možda, mi treba da zovemo njih.
Ne. Ne treba.
Zar u Njujorku nije sada popodne?
- Treba da ih nazovemo. - Ne, nećemo ih mi zvati.
Nećemo da očajavamo.
Halo?
Halo! Oliver na vezi.
U redu.
U redu. Dakle, čućemo se sledeće nedelje.
Hvala vam.
Dobili smo!
O! O! Dobili smo! Dobili!
GODINU DANA KASNIJE
Nedostajaće mi.
Ne može se reći da nismo pokušali.
- Trebaju mi ključevi. - Svakako.
Mogu li da zadržim privezak?
Koštao je 25$.
- Stvarno? - Da.
Zadrži ga.
Hvala.
Hoćeš li prevoz?
Moram u kancelariju po neke stvari.
Ovo je bilo zabavno.
- Kad navratiš u Loš Anđeles, javi se. - Hoću, sigurno.
ZORA MRTVIH
Da li autor slika navraća ovde?
Uglavnom.
Malo pre je bila tu.
Zdravo! Opet ti?
Da.
Kris!
Nemoj tako daleko, vrati se. Tako.
Morao bi da imaš jednog.
Imam u planu
naslednika.
Skoro sam se oženio.
Nisam zaposlen.
Živim sa roditeljima.
Oliver.
To ti je život.
U pravu si.
Vreme neće da čeka da ti staneš na noge.
Pretpostavljam da je ovog puta potrebno
da pokupiš kofere i odeš.
Ništa ne govori. Zbuniću se.
Dok moje slomljeno srce krvari dešavaju se neke čudne stvari.
Ništa ne može da bude isto kao ljubavno samoubistvo.
Suzama si natopila stotinu reka sada plivaš od nekud iz daleka.
Gledaš me svojim očima plavim kako se u svojim suzama davim.
Ti bi volela da se odseliš mene da vidiš ti ne želiš.
Molim se Bogu i to da znaš da mi još jednu šansu daš!
Za tebe ću uvek biti tu i slušaj moju zakletvu.
Kad god bude da uzdišeš biću vazduh koji udišeš.
Odavde nigde otići neću za tebe živeću i umreću.
Skinuću zvezde sve sa neba uradiću za tebe sve što treba.
Reči ne mogu da objasne sve ono što ljubav može.
Odavde nigde otići neću samo za tebe ja umreću.
Odlično.
Ne znam da li voliš Bon Žovija.
Emili.
Nemam stan,
ni posao,
a ni plan.
Ali znam...
Znam da kasnim čitavih 6 godina,
ali sad je gotovo.
Udata si?
Verena sam.
Hoćeš li da uđeš?
Ne.
Treba mi malo vazduha.
Moram nazad beba me čeka.
Čuvam bebu Mišel.
Dobro si zvučao.
Pa...
hteo sam da...
6 MESECI KASNIJE
Od kad imaš sve ovo, Ben?
Negde od pre 4 godine, ali imam ja još nekih planova.
Verujem da će ti Ema rado pomoći da ih ostvariš.
Nadam se.
Ovo je faza koju si odavno prerasla. Prosto, ne mogu da te prepoznam.
Oh, ta suknja.
- Baš su super ove čizme, još ih imaš? - Nije stvar u čizmama.
- Pa šta onda tražim, frajera? - Ne frajera.- Šta je sa njim?
Slike. Slike, pre nego što smo se upoznali.
- Pre nego što si se upoznala, s kim? - Sa Oliverom.
- O čemu pričaš? -Uzela si ih pre nego što si ga upoznala.
On je učinio prvi korak.
Jesi li spremna?
- Moram da idem, navratiću sutra. Pomoćiću ti da se preseliš. - Gde ćeš?
Majklu treba novo odelo ne mogu da ga pustim samog da kupuje.
Da li izgledam debelo?
Ozbiljno.
- Pogledaj ovo, zar ti ne izgledam debelo? - Majkl, ovo je sedmo odelo koje probavaš.
Šta želiš? Samo odelo.
- Samo mi treba nešto što... - Da pogledamo na drugom odelenju.
Košulje.
- Evo. - Čarape. Može.
- Jesmo li završili? - Smirite se.
Nećete valjda da vam pantalone spadaju?
To niko ne voli.
Mislio sam da si ostavila pušenje.
Jesam.
Šta se dešava?
U redu, šta to radiš?
Nije me briga! Ne moraš to da radiš.
- Mama! Molim? Jesi li videla moju kravatu? - Da li si pogledao u svojoj sobi? - Jesam.
Ne znam gde je.
Dobro bi bilo da je nađeš.
Jel' to moja kravata?
- Mama, Grem je uzeo moju kravatu! -Zašto ju je uzeo? -Ne znam. Zašto?
Daj mi je.
Celi dan pokušavam da dobijem ovaj broj pa me interesuje šta nije u redu sa linijom?
Da broj nije možda isključen i da li bi nekako mogla da dobijem hitno taj broj?
- Spava. - U redu. Hvala vam u svakom slučaju.
- Jesi li se spakovala? - Ne selim se.
Šta se dešava?
Ben i ja smo raskinuli.
Dušo.
Jesi li dobro?
Zašto me nisi zvala? Šta se dogodilo?
Morala sam to da uradim.
U redu.
Sada ćemo da sednemo i duboko da udahnemo.
Biće sve u redu.
Sasvim je prirodno da si nervozna pred venčanje, sećaš li se mene?
Ne brini. Ben će razumeti.
Samo treba da popričaš sa njim.
- Reci mu da moraš da razmisliš dan-dva. - Moram da nazovem Olivera.
- Olivera? - Ko je na vezi? - Dušo.
- Moram da mu kažem da se ne udajem. - Stani, daj mi telefon.
Videla sam ga.
Koga si videla?
Olivera.
Ženi se.
Kada?
Zdravo, imam telefonski broj. Potrebna mi je adresa tog broja.
- Šta ćeš mu reći? - Reci ću mu istinu.
Ne, ne, nisam vam rekla. Izvinite.
U redu, spremna? Evo je.
Zaboravila sam broj.
Nađi broj.
- Čekaj, tražim. - Sačekajte, tražimo broj.
Ehej! Danas je veliki dan!
Jeste li spremni, gospodo?
Spremni.
Jeste?
U redu.
Pa da počnemo.
Ima li koga?
Dušo, jesi li dobro?
- Treba li da zovem doktora? - Dovešću nekog da ti pomogne.
Dovedite nekog da joj pomogne.
- Doneću led ili nešto hladno. - Jesi li dobro?
- Verujem da ima negde doktora u blizini. - Dobro joj je.
- Jesi li dobro? - Da.
Šta radiš ovde?
- Veoma mi je žao. - Izvinite, jeste li vi...
Kako si me našla?
Imala sam broj tvog telefona pa sam nazvala 988 i dali su mi tvoju adresu.
Oni sa 988 baš imaju i previše informacija.
Sam ću.
Da li te boli glava?
- Olivere, čekamo te. - Evo.
Treba da odeš.
Odlazim i ja.
Olivere.
Evo.
Emili.
Prekasno je.
Preka...
Olivere, šta se dešava?
Nije prekasno.
Ovo nije moje venčanje.
Ovo je venčanje moje sestre.
Baš si ku..c!
Idemo, počnimo bez njega. Idemo!
Nemoj
upropastićeš.