En opptaksansvarlig må være sterk
for å være i skuddlinjen for hele landets søknadspanikk,
for å tåle frustrasjonen og sinnet til alle de såkalte milleniumsforeldrene
som akkurat innså...
- Kom igjen, skynd deg! - Slapp av, mamma.
... at det ikke er plass til alle perfekt oppdratte,
økologisk fôrede, vellærte barn.
Jeg er guiden deres. Det er ikke noe poeng i å imponere meg.
Jeg bestemmer ikke deres skjebne her.
Folkene med makt er der inne.
De opptaksansvarlige.
Og nei, det der er ikke et tegn.
INGEN ADGANG
Bortsett fra for noen av dere. Faktisk nesten alle.
Vi fikk 26241 søknader i fjor.
1308 av de søkerne
går på skole her.
James, omvisningene drar kl. 09.15. Klokken er 09.25.
Beklager. Jeg tenkte vi kunne vente. Det var en som kom sent.
Beklager. GPS-en løy.
Ikke vær redd, Mrs. Lafont.
Velkommen til Princeton.
Hva er hemmeligheten bak å komme inn?
Hemmeligheten...
Bare vær deg selv.
Om dette er det rette stedet for deg, vil du ende opp her.
James?
La oss se Princeton! Vi skal leke en morsom lek.
Den heter "Finn Nobelprisvinneren".
Hva er hemmeligheten bak å komme inn? Det må da finnes en?
Ja, men jeg kan ikke si hva det er. Ikke enda.
Men alle tror vi er sadister.
At vi liker å si nei. Det er ikke sant.
- Nei. - Portia.
Nei. Nei. Nei.
Du er andreleser på mitt territorium.
Jeg vet det. Du også. På mitt. Det er sånn det funker.
Jeg venter til du tar meg igjen.
Vi har denne jobben av én grunn.
- Hallo? - Er det Portia Nathan?
- For å si... - Ja?
Trodde ikke jeg ville nå deg.
Det er John Pressman
fra New Quest School i Keene i New Hampshire.
Ja.
Jeg sendte deg noen e-poster og la igjen noen beskjeder.
Takk for at du ringte. Kan du sende infoen på e-post,
så jeg kan ringe deg tilbake?
Ikke så hardhendt. Vil du bli trukket i juret sånn?
- Unnskyld? - Beklager. Jeg snakket med en elev.
Folkens! Alle sammen.
Jeg har et par ting å si.
Det er en erklæring.
Portia, vi er en ny utviklingsskole,
og vårt første kull går ut i år.
Jeg vet at du besøker skoler de neste ukene.
Jeg vil du skal besøke vår skole.
Ungdommene våre vil lære mye av det, og du også.
Jeg skal se på saken. Jeg må gå.
Jeg gikk på Dartmouth, samtidig som deg...
Ha det. Takk for at du ringte.
Vi slår selvsagt rekorder i antall søknader,
fordi vi har vært nummer én så lenge.
Nummer én frem til i dag.
BESTE COLLEGER
Princeton har falt til nummer to.
Det betyr at vi må jobbe hardere enn noensinne.
For jeg vil pensjonere meg på topp.
Ja, ryktene er sanne.
Jeg har bestemt meg for å pensjonere meg og gi tøylene til en verdig etterfølger.
Jeg skal være 4 dager til i Andover Hotchkiss-triangelet.
Og jeg har lagt til fem hele dager
til San Francisco Bay-området i Nord-California.
Og jeg har lagt til flere nye skoler.
Jeg snakket faktisk med en av grunnleggerne av Quest,
en utviklingsskole som har sitt første kull med collegesøkere.
Clarence, vi skal tilbake til topps.
Vi får det til ved å samarbeide.
Ikke sant, Portia?
Absolutt.
Som mor selv vet jeg hvor viktig lagarbeid er.
Jeg er ikke mor, men jeg vet også hvor viktig det er.
Man greier det ikke alene.
Bra.
Fordi dere er superstjernene mine.
Og ingenting ville gjort meg lykkeligere
enn om en av dere fikk dette kontoret neste år.
Greit.
2016-kullet.
Barnekirurgi er den beste måten å kombinere min forkjærlighet for barn og vitenskap
med mitt ønske om å gi tilbake til samfunnet.
Ja, men du utfordret ikke deg selv akademisk.
B i fysikk, og du tok ikke collegekurset i kjemi.
Princeton er herlig.
Alle menn i familien min har gått her siden 1841.
Elevrådsleder og landsmester i turn.
Utdannet familie. Privilegert oppvekst. Urettferdig fordel?
2400 på SAT. Glimrende karakterpoeng.
Poesien som jeg skrev hos min mor på mentalsykehuset,
skal utgis av Knopf.
Og faren min er kubaner.
Og sitter i rullestol.
Kan jeg få litt råd?
Nei. Søkus interruptus. Du kjenner regelen.
Aldri begynn med noe du ikke kan fullføre.
Jeg må uansett begynne på nytt.
En gutt fra Alaska, Aput Kunayak.
Gode karakterer, men lave testscorer.
Leder i ti klubber, men det kan være fordi han har ADD.
Vi vil ta inn folk som vil lykkes her.
Jeg kjempet en gang for en bipolar inuitt, og hun varte bare i 19 dager.
- Tror du han vil feile? - Kanskje. Jeg liker ham.
Det er så vanskelig.
Du kan ikke ta det så personlig.
Du må bli tøffere, ellers vil ikke du heller vare her.
Ut med deg. Jeg har det travelt.
Portia?
Jeg håper det blir deg.
Takk.
Tilbake til arbeidet.
Portia?
- Hallo? - Portia? Portia. Portia.
Beklager. Jeg har en krise.
Kan du passe barna mens jeg drar til dyrlegen?
Richard er på Faulkner-seminaret sitt.
Jeg? Mark skulle vært hjemme for 20 minutter siden.
Og det er poesikvelden vår.
Og jeg er den siste du vil at skal passe barna dine.
Stille.
Døde noen?
Rachaels hund er syk. Hun bønnfalt meg.
Herlig.
Jeg har oppgaver å rette.
Det er greit.
Mamma er her. Hva gjorde du med dem?
Rachael, du vet at Portia ikke er flink med barn.
Det er ikke hennes feil.
Det er visse mennesker barn ikke liker.
Jeg vet ikke hva du tenkte på.
Beklager. Han har rett.
De er som pitbuller. De lukter frykt.
- God natt. - Ta alle sammen.
"En mann kan ikke synde med sin kone,
"Eller skade seg med sin egen kniv."
Om jeg får Clarences jobb, er det siste sesong jeg reiser.
Herlig.
Jeg har alt timet. Jeg er tilbake til institutt-lunsjen.
Jeg har bestilt alt. Du må bare hente kyllingen.
Jeg stopper og henter den berømte bønnesalaten på hjemveien.
Den berømte bønnesalaten.
Skal den grusomme Woolf-dama være der?
Helen er en fremstående Virginia Woolf-forsker.
Det var litt av et kupp å få henne fra Cambridge.
Men jeg tror hun har andre planer.
Herlig.
Jeg liker dette livet.
- Jeg gjør det. - Fint. Jeg også.
Det er vidunderlig enkelt.
Vi er enkle folk.
- Unnskyld? - Du klappet meg på hodet som en hund.
Gjorde jeg?
Flink bisk.
"Og når april med sitt regn lindrer
"tørken mars har voldt røttene."
Hei. Takk for at du kom.
Bare hyggelig. Vi elsker Deerfield-elevene.
Så fint. Bra.
- Skal jeg hjelpe deg med tingene dine? - Ja takk.
Princeton, i nasjonens tjeneste
Streb etter
og i alle nasjoners tjeneste.
Alle vil vite hemmeligheten for å komme inn, hva?
Ta frem pennene deres. Skriv det ned.
Det finnes ingen hemmelighet.
Til venstre på Pony Run Drive.
Men jeg skal si hva dere ikke skal gjøre.
Ingen sjampanje. Ingen bakervarer.
Og når dere ringer, skrives det ned i mappen deres.
Så legg bånd på de ivrige foreldrene deres.
Vi ser etter lidenskap. Uansett hva det er for.
Lidenskap.
Til høyre på Shady Lane.
Betyr det at alle som går på Princeton, er et geni?
Eller et vidunderbarn? Absolutt ikke.
Men vi holder det ikke imot deg.
Nesten nok til alle.
Rekalkulerer.
Ta en U-sving så snart som mulig.
INGEN DEKNING
- Hei. - Hei.
Portia Nathan. Princeton opptakskontor.
Jeg vet det. Jeg er John.
Ja. Du sa du gikk på Dartmouth?
Ja, og faren min, og hans far, og hans far.
En arv.
Hva slags arv er jeg ikke sikker på.
Hogger dere ved her?
Jeg viser dem hvordan man bygger et bærekraftig vanningssystem.
Dette er Utvikling av den 3. verden.
Fin øks.
Flott øks.
- Vi setter i gang. - Ja.
Hei. Dere vil alle vite hemmeligheten for å komme inn, hva?
Ta frem pennene deres.
Ta dem frem.
Ja?
Jeg skal si deg hva jeg vil vite.
Hvorfor skal jeg søke på en elitistisk institusjon
med bakgrunn i undertrykkelse av svarte, homofile og kvinner?
Jeg avviser den stereotypen...
Apropos avvisning: Avviser ikke dere 99,9 av søkerne deres?
Øker dere ikke bare søkertallet
så dere kan være nr. 1 i U.S. News & World Report?
Jeg tror dere er nr. 2 i år, ikke sant?
Ja, men...
Det er sikkert et avvik.
Trenger ikke folk bare en grad
om de skal gå etter den samfunnsgodkjente definisjonen av suksess?
Ja. Hadde det ikke vært bedre å lese bøker på rommet
i stedet for å bruke så mye penger?
Unnskyld, går du siste året?
Nei, jeg går i sjette klasse.
Ja. Portia, dette er sønnen min, Nelson.
Jeg er adoptert. Jeg ble født i Uganda.
- Glad i deg, kompis. - Greit, pappa.
Tenkte det ville være lærerikt for ham å være med.
Hvordan går det så lengt? Lærer du mye?
Tja. Halvt om halvt.
Der ser du.
Greit. Akkurat. Ja, Nelson.
Det er kostnadseffektivt å lese bøker på et rom, men...
Princeton er et selskap, ikke annerledes enn et oljeselskap.
Vi burde utdanne oss til å bli verdensborgere,
ikke medlemmer i en bevoktet forstadsenklave.
Vi vil etterlate planeten bedre enn da vi fant den.
Lykke til med det.
Vent.
Jeg vil høre om Princeton.
Greit. Men først har jeg et spørsmål til dere.
Hvordan vil dere gjøre planeten bedre?
Skal dere utrydde all sykdom? Da må dere studere medisin.
Om dere vil skape nye behandlinger, må dere ha doktorgrad.
Vil dere forsvare de uskyldige og sikre rettferdighet for alle?
Det er synd å måtte si til dere at dere må ta juss.
Det er mange uteksaminerte collegestudenter
som håper å etterlate seg en verden som er bedre enn den de fant.
Vi ser etter de menneskene.
Studenter med lidenskapelige sinn og hjerter som vil forandre den pokkers verdenen.
Fint, Portia. Godt gjort.
Vedder på at dere føler dere dumme.
Beklager. Jeg skulle ha advart deg.
Vi pleier å oppmuntre den slags livlig debatt her.
Du gjorde det bra. Du takler det uventede.
Jeg vil presentere deg for noen.
Dette er Jeremiah Balakian. Han er en spesiell student.
Foreldrene mine jobber i butikk.
De har ikke god utdannelse. Gjør det noe, eller...
Selvsagt ikke. Det er din søknad.
Kanskje jeg skal søke. Princeton virker kult.
Det er veldig kult.
Så du sier at jeg burde søke?
Jeg er ikke en typisk student.
Hjernen min tar avstikkere.
Ja. Du burde søke.
Og om du vil besøke skolen,
gir vi deg en student, og du kan sove på rommet hans.
Det høres bra ut.
Dere kan henge sammen og bli kjent med hverandre.
Jeg henger ikke med søkerne.
- Det funker ikke sånn. - Akkurat.
- Det er over 20000 av dem. - Akkurat.
Men jeg synes du burde bli kjent med denne.
Portia som i Kjøpmannen i Venedig?
Ja. Moren tenkte at om hun kalte meg det,
ville jeg bli vis.
Jeg er heldig som ikke heter Atene.
Eller Minerva. Eller Sofia. Men det finnes mange Sofia-er.
De vet sikkert ikke hva navnet betyr.
Eller Metis. Det hadde vært rart.
Eller om navnet ditt var Aushenaya eller lfiok eller Sarasvati.
Du var heldig
om du måtte ha et navn som står for visdom.
Takk for dette.
Jeg må gå. Jeg har robotikktime.
- Interessant gutt. - Han er herlig.
Han er som en del av familien min.
Jeg møtte ham på loppemarked.
Han leste et jussleksikon.
Vi dro for å drikke kaffe og snakket i fem timer.
Han er et vidunderbarn.
Pass på å få med alt det i anbefalingen din.
Ha det.
Hvor lenge har du vært på Princeton?
Siden college. Seksten år.
Jøss. Det er lenge å være på ett sted.
- Er du gift? - Nei. Men jeg bor med noen.
- Sjef for engelsk institutt. - Barn?
Tusenvis.
Kan du fjerne disse kyrne?
Skjønner. De er enorme.
Den der er drektig.
Hvor bor du når du er her?
Moren min bor cirka 16 km unna.
Mamma, det er meg.
Hvem?
Hvor mange kaller deg mamma?
Hvorfor sa du ikke at du kom?
Jeg la igjen en beskjed. Jeg besøkte en skole.
Jeg sjekker aldri beskjedene mine.
Det er en god linje.
Tenkte jeg skulle sove her, om det er greit.
Jeg må opp veldig tidlig,
besøke noen skoler, for så å dra tilbake til Marks institutt-lunsj.
Hvordan orker du samlingene til engelsk institutt?
Hva kan være kjedeligere?
Noen ganger må du ofre litt
for personen du har bodd med i ti år.
Det er det et sunt forhold handler om, mamma.
- Takk Gud for at jeg ikke har et slikt. - Ja. Takk Gud.
Om jeg måtte gjøre det jeg skulle gjøre hvert minutt av livet,
som du gjør, ville jeg tatt selvmord.
Sa du at du ville tatt selvmord om du var meg?
Portia, ikke overdriv.
Jeg jobber på sykkelen min.
De har faktisk butikker der du kan kjøpe ferdige sykler.
Visste du at kvinner er den eneste undertrykte gruppen i historien
som har blitt idealisert til maktløshet?
- Erica Jong. - Erica Jong, ja.
Hei, hunder.
He, Gloria. Hei, Betty. Hei!
Dere er så tynne. Dere må få noe å spise.
Nei! De er ikke tynne. De er slanke.
Hunder er for avhengige av mennesker. Jeg er ikke slaven deres.
De kan skaffe sin egen mat.
- Fra hvor? - Ute. Jordrotter, ekorn.
- Naboens katt. - En ubevoktet baby.
De er kjøttetere. Det er meningen at de skal jakte.
Gi meg den tangen.
Mamma, du ser større ut.
Disse? Falske.
Falske? Har du tatt puppeoperasjon?
Nei, jeg tok mastektomi. Det er proteser.
Kvinner med veldig store bryster,
jeg tenkte: "Jeg vil se hvordan det er."
Og de er i veien hele tiden. Det er utrolig.
Jeg tenker på å bytte dem inn i en mediumstørrelse.
Når tok du mastektomi?
Jeg vet ikke. Fem uker siden eller noe. Hvem følger med?
De fant en kul. Den var aggressiv.
Ingen spredning. Jeg er også aggressiv.
Så jeg sa: "Hvorfor ikke? Hvorfor utfordre skjebnen? Ta begge to."
Hvorfor sa du det ikke?
Jeg sier det.
Nå.
Jeg hadde kjørt deg til sykehuset.
Portia, jeg tok drosje. Jeg har det bra.
Jeg har tenkt. Du burde kalle meg Susannah.
Det kan hjelpe oss med å unngå mor-datter-rollespilltullet
som du ikke greier å bli kvitt.
Du kan bli, men middagen blir ikke store greiene,
med mindre du vil plukke litt grønnkål.
Jeg pusser opp rommet ditt.
Jeg går og lager te.
- Portia Nathan. - John Pressman.
Hei.
Jeg lurte på om du kanskje ville ta en drink
eller en matbit eller noe?
Kanskje snakke om søknadsprosessen siden vi er nye?
Jeg kan komme og hente deg.
Jeg kan vel spise.
Alle foreldrene tror at barnas opptak
er det siste mål på deres evne som foreldre.
Hallo, det handler ikke om deg.
Så vidt jeg vet, eksisterer foreldre for å gjøre ungene sine sprø.
Men hva vet vel jeg?
Ble du oppfostret av ulver?
Ulv. Entall.
Én ulv.
Én ulv. Og du ville ikke ha barn?
Jeg elsker det spørsmålet.
Det virket urettferdig å utsette andre for den bedritne erfaringen jeg hadde.
Hvorfor ville du det?
Jeg ville aldri oppdratt Nelson som jeg ble oppdratt.
- Hvorfor ikke? - Jeg ble oppfostret av sauer.
Så. Uganda.
Jeg jobbet der. Nelsons mor var en venn.
Hun døde i en bilulykke, sammen med onkelen hans.
Nelson var to.
Så du adopterte ham.
Det virket som eneste mulighet.
Alle vennene mine trodde jeg ville stikke av fra ansvaret,
at jeg ikke var klar for å bli far, men pokker ta det.
Ja. Pokker ta det.
Nelson elsker å reise. Elsker det.
Vi har bodd i Indonesia,
vi har bygget vannfiltersystem i Myanmar.
Beklager. Så du er bare en alenefar
som reiser rundt med ungen og gjør gode gjerninger?
Når du sier det sånn, høres det så fint ut.
Men jeg har det på en T-skjorte, faktisk:
"Alenefar, reiser med ungen, gjør gode gjerninger."
Du kan låne den en dag om du vil.
Jeg vet ikke om folk ville tro det.
Det er det beste jeg har gjort,
det å adoptere.
Det begynner å bli sent.
Unnskyld.
Jeg kan ikke ta imot gaver.
Unnskyld. Princeton vil spandere et kyllingsmørbrød på meg.
Takk skal du ha.
Portia, det er noe jeg vil spørre deg om.
- Jeg vet det kommer litt brått på. - Ja?
Tror du at du har plass til én til i livet ditt?
Én til hva?
Én til person.
John, det er søtt.
Men... Du virker som en flott fyr.
Og du kan bruke øks, og du har en veldig fin nese,
men jeg har hatt kjæreste lenge.
Og vi er lykkelige. Veldig lykkelige. Vi er kjempelykkelige. Det er...
Jøss. Lykkelig er et av de ordene som mister all mening
om du sier det mye. Som gaffel.
Gaffel, gaffel, gaffel, gaffel. Lykkelig, lykkelig, lykkelig.
Lykkelig gaffel. Det er ikke... Portia, det jeg mener...
Ha det bra. Takk. Dette var mye bedre enn grønnkål.
Beklager. Jeg gikk etter kinnet.
- Det er greit. - Greit!
Hyggelig å prate med deg.
Lykke til med søknadsprosessen. Her er visittkortet mitt.
Jeg har det.
- Har jeg gitt det til deg? - Ja.
Flott. Da har du det.
- Herregud. - Beklager.
Det var der. Hva skal man gjøre? Grunnen til at jeg...
Jeg er opptaksansvarlig
og du driver en skole, og jeg bor med noen,
og jeg har hatt en lang dag og jeg er utslitt,
og dette har aldri skjedd. Forstått?
Portia... Nei.
Portia! Jeg ba deg hit av en grunn. Og det var ikke for å kysse deg.
Snakk med kollegaen min, Ben, i fremtiden.
Portia, vent... Det er bare...
Jeg tror kanskje Jeremiah er sønnen din.
Hva?
Jeremiah.
Jeg tror kanskje han er sønnen din.
Er du helt sprø?
La meg spole tilbake.
På Dartmouth var jeg venner med Shelley.
Jeg vet ikke hva du snakker om. Du må gå. Nå.
Portia. Vent.
- Herregud! - Hun sa du skulle la henne være.
Mamma, legg fra deg våpenet!
Nei betyr nei, ditt rasshøl!
Jeg har dette under kontroll! Gå inn.
Du har ikke kontroll på noe, Portia. Det har du aldri hatt.
Pokker ta deg, mamma. Jeg har såvisst kontroll på livet.
Du kunne ha blitt til noe. Pokker ta.
Du kunne ha blitt en banebryter.
Som deg? Som gjemmer deg her som en gal, gammel heks?
Vet dere? Jeg setter meg i bilen min, veldig sakte,
så får dere to prate.
- Kan jeg ringe, Portia? - Vær så snill å la være.
Du er ikke flink til å svare på e-post.
Går det bra?
Ja. Pass på hvor du vifter med den tingen.
Brystene dine glir av.
Hei, alle sammen.
Tilbake fra en kjedelig rekrutteringstur. Begivenhetsløs.
Der er hun!
Har du funnet landets beste unge sinn til oss?
Jeg prøver!
Selvsagt har hun det. Hun er vår golden retriever!
Jeg elsker denne bønnesalaten.
Bare bønner og vinaigrette. Så enkelt, men det funker.
Ja. Bønner.
Hallo, Helen. Fint at du kom likevel.
Jeg garanterer at neste år
vil Virginia Woolf-seminarene være fylt av supermennesker.
Jeg har aldri forstått opptakssystemet i USA.
Vi gir bare prøver.
Vi bryr oss ikke om barndommen din
eller at du nylig har konvertert til buddhismen.
De små grå, det er de som teller.
Helen, kan du sette brødet på bordet?
Takk.
Jeg vil du skal vite at dette, oss, dette livet, det er alt jeg har ønsket meg.
Helen, tilbake så snart. Kan du sette frem salaten?
Hva har hun imot bønnesalat?
Portia, vi må snakke. Jeg greier ikke dette lenger. Unnskyld.
- Jeg hater også disse lunsjene. - Nei. Dette. Oss.
Er det Helen? Det var rart.
Portia, jeg venter barn.
- Hva snakker du om? - Tvillinger.
Jeg venter tvillinger.
Mark, du snakker som en galning.
Helen skal ha tvillinger. Mine tvillinger. Jeg går fra deg.
- Unnskyld. Har du hatt sex med den kvinnen? - Litt.
Hadde du ubeskyttet sex med den grusomme Virginia Woolf-forskeren?
Ingen grunn til å lage en scene. Jeg beklager.
Du fortjener ikke dette.
Du er lojal og en god følgesvenn, og...
Kutt ut med hundegreiene!
...ren. Hva? Jeg må gå. Nå.
Nei, du må bli.
Vi har gjester. Og vi er en familieenhet.
Du ville ikke ha en familie.
Ikke du heller!
Nei, det er sant. Virkelig ikke.
Jeg hater babyer. De er avskyelige.
Herregud, hun rygger ut.
Det er kyllingen.
Kan du ta den ut? Ha det bra.
Jeg kysset noen! Nesten med vilje.
Mark hadde en krise.
En student hadde sammenbrudd angående Robert Frost.
To veier som skiller seg i skogen, og hvilken man skal ta.
Hvem liker bryst?
Mark elsker bryst. Jo flere, jo bedre.
Jeg kan legge dette til side til når han kommer hjem.
Hvem liker lår? Mark liker lår.
Hvem liker rasshøl? Det er vel jeg.
Virginia Woolf var en fitte.
Utrolig overvurdert.
Ingen Gertrude Stein.
Jeg tar et bryst, er du snill.
Å, pokker ta. Pokker ta.
Unnskyld meg.
- Er dette moren din? - Ja.
Jeg så henne forelese om Frida Kahlo i 1977.
Hun var veldig sexy.
Greit.
Går det bra med henne? Moren din?
- Ja. - Fint.
Takk for selskapet. Det var hyggelig.
Alle drar nå.
Skal jeg lukke døren?
Ja. Jeg kommer snart.
Sett i gang.
Jeg skal alltid være der for dere. Ingenting vil endre på det.
God morgen, Clarence!
God morgen.
Om du vil ta noen dager fri...
Hvorfor det?
Vet alle det?
- Om Mark, mener jeg. - Ja.
Og den Woolf-kvinnen.
Jeg beklager timingen.
Men jeg vil du skal vite at jeg er 1000% med.
Dette er livet mitt. Det er det jeg er flink til.
Jeg vet det.
Ta det rolig, Clarence. Ingenting vil påvirke arbeidet mitt.
Ingenting.
Det er flott. Bare fortsett.
Og det var den berømte Blair Arch.
Her kommer en av våre opptaksansvarlige.
Det er åpenbart en travel tid for dere.
Noen vise ord til forhåpentlig fremtidige Princeton-studenter?
Hva?
Vise ord?
Bare send inn søknadene
og husk å være dere selv,
for hvem ellers kan du være? Det er den du sitter fast med.
Vi skjønner tegningen. Vi fortsetter.
Noen kommende astrofysikere her? Jeg har en godbit til dere nå.
Jeg er Jeremiah, fra Quest. Hei. Husker du meg?
Ja, jeg husker deg.
- Jeg er Nelson. - Jeg husker deg også.
Jeg er John.
Det viste seg at vi kunne besøke skolen i dag.
- For en overraskelse. - Den er herlig. Eldgammel!
Unnskyld, men... Hva tror du at du gjør her?
Jeremiah ville se stedet. Og vi burde prate.
Du er gal.
Jeg glemte nesten å spørre.
Husker du da du sa at jeg kunne sove hos en student?
Er det fortsatt mulig?
Ja. Det er mulig.
Bare ta igjen omvisningen og møt meg ved opptakskontoret.
KUN OPPTAKSANSVARLIGE
Hva gjør du her? Du har ikke lov til å være her!
- Det som skjedde her om kvelden... - Ingenting skjedde.
Det var ingenting, så ikke la det stå i veien for dette.
Dette er Jeremiahs fødselsattest.
Jeg kjente Shelley, romkameraten din på Dartmouth.
Jeg hadde bil. Hun lånte den for å hente deg på sykehuset.
Valentinsdagen.
Shelley sa at du fikk ungen kl. 13.00 på valentinsdagen.
Jeg husker det fordi jeg hater valentinsdagen.
- Det er en grusom dag. - Den suger.
Her er det som er sprøtt.
Da Jeremiah søkte på Quest, så jeg dette og la sammen 2 og 2.
Det står at han ble født og adoptert bort
på valentinsdagen i 1995, kl. 13.00 på Blaine sykehus.
Jeg vet du ikke ba om dette. Og jeg prøver ikke å ødelegge livet ditt.
Men jeg bryr meg om ham,
og jeg tror han trenger flere holdepunkter i livet sitt.
Jeg har ikke sagt noe til ham.
Det er din avgjørelse. Jeg bare tilrettelegger.
Han har foreldrene sine. Han har deg, ikke sant? Nelson.
Ja. Foreldrene hans er flotte. Men vi skal videre.
Nelson og jeg.
Kanskje det var skjebnebestemt.
Ingenting er skjebnebestemt.
Og du kan ikke bare brase inn i folks liv på denne måten.
Det viser dårlige manerer.
Dårlige manerer.
Jeg er ikke noe prosjekt.
Jeg er ikke en landsby som trenger vannfilter.
- Hei. - Hei.
John Pressman. Quest School.
Clarence Hall. Sjef for opptak ved Princeton.
- Litt av et opplegg du har her. - Takk.
Mr. Pressman skulle til å gå.
Akkurat. Selvsagt.
Det var hyggelig å møte deg.
Jeg hørte at dere falt til nummer to.
Beklager. Men nummer to er også bra.
Her er informasjonen du ville ha til eleven,
studenten han skal sove hos.
Takk. Her er informasjonen du trenger om eleven.
Ben, kan du følge Mr. Pressman ut?
Og Mr. Pressman, i fremtiden:
E-post er den aksepterte kommunikasjonsformen.
Akkurat. Beklager.
Ja. E-post. Det skal jeg gjøre.
Greit. Vi sees.
Det er veldig uvanlig. Ja, det har faktisk ikke skjedd før
at en rektor kommer hit.
Jeg vet det.
Vi burde hyre en vakt for å holde galningene ute,
for dette kommer ut av kontroll.
FØDSELSATTEST FRA NEW HAMPSHIRE
BARNETS NAVN: NN FØDT: KL. 13.00
Hva skjer?
- Unnskyld? - Jeg ser etter romkameraten min.
Kan jeg hjelpe deg?
Du gjør en flott jobb.
Så en zombie kan bevege seg og snakke
som om den var våken og bevisst på omgivelsene,
men det indre lyset er av.
Ja, og om det er logisk mulig for en skapning å ha en hjerne som din
uten å ha en bevisst erfaring,
er bevissthet ikke bokstavelig talt identisk med hjerneaktivitet.
- Akkurat! - Akkurat!
Hei. Du er ikke student.
Prøver du å trenge deg på, eller?
Yo, hva skjer?
Jeg... Hei.
Hei, alle sammen. Jeg er fra Opptakskontoret.
Vi liker å se til overnattingsgjestene våre.
Jeremiah, er det varmt nok for deg?
Har du alt du trenger? Trenger du en Princeton-genser?
Husket du å ta med tannbørste?
Jeg har det bra. Takk.
Fint. Hva er det?
Det er sukkerfri brus.
Sukkerfri brus. Hvorfor sukkerfri?
Jeg liker bare smaken bedre.
Jeg også. Det er utrolig.
Kanskje det?
Bare sukkerfri brus, ikke noe...
Ja.
Flott. Bra. Gå tilbake til zombiesamtalen din.
Greit. Takk.
Jøss, for en cougar.
- Hva? - Hei.
Du har vel ikke en ekstra tannbørste?
Med meg? Nei. Hvordan det? Trenger du en tannbørste?
- Ja. - Greit.
Myk bust, ikke sant?
Det er det tenåringer skal bruke, ikke sant?
Jeg tror myk bust er for melketenner. Jeg foretrekker medium.
Ja, ikke hør på meg. Da ender du opp med en munn full av hull.
Hva med denne oppladbare tannbørsten? Den ser ganske kul ut.
Jeg tror ikke trenger den, uansett hvor godt jeg liker Thomas-toget.
Jeg er en idiot.
Bare velg ut det du trenger.
Bare...
Greit.
- Det var alt. - Ja.
- Takk. - Ikke noe problem.
Portia?
Har du det bra?
Ja, flott. Hva gjør du her?
Vi bor rett opp i gata.
Hun sa at hun har det bra.
Har du drukket, Portia?
Litt. Du kjenner meg. Jeg er en lettvekter.
Hvor er brillene dine?
Jeg tenkte jeg skulle prøve linser.
Det var fint å se deg.
Å, nei.
Det er tøft.
Ja, det er det.
- Portia Nathan her. - Susannah her.
Moren din. Mamma.
Mark ringte. Jeg vet at han aldri har likt meg,
men han trodde kanskje du trengte trøst og råd.
Jeg tror dette er bra.
Å bli forlatt er bra? Virkelig? Jeg må gå.
Bra. Du er sint. Det må du uttrykke.
Snakk med meg. Jeg er her for deg, vennen.
Jeg er faktisk trist og...
Det var derfor jeg visste, den kvelden på toget for 37 år siden,
- at mannen som leste I'm OK, You're OK... - Vær så snill, ikke toghistorien.
Jeg visste at jeg trengte sæden hans, men ikke ham.
Pass deg, din idiot!
Mamma. Susannah.
Jeg ville ha et barn, men ikke et humørsykt forhold.
Sex med en fremmed på toget til New Jersey var svaret på problemene mine.
Det er ikke sunt å trenge andre mennesker for mye.
Du må forelske deg i deg selv.
- Jeg går og gjør det. - Flott, jenta mi.
Ja. Skal kjøpe togbillett nå.
vennligst IKKE FORSTYRR
John, det er Portia. Dette er min åttende, nei, niende beskjed.
Ring meg tilbake, er du snill.
Det er viktig at du ikke sier noe til Jeremiah om
det vi snakket om.
Ikke et ord. Ring meg tilbake.
De festet den fordi hesten ikke hadde skjold.
Men jeg bruker den som en medalje,
for det forteller verden hvor jeg hører til: dypt i arbeiderklassen.
Ja!
Hei, Princeton, hva gjør du?
Bare observerer skolen, så jeg er i bedre stand til å vurdere søkere.
Stilig. Jeg skulker.
Skulking er aldri en god idé.
Jeg hater geografi og kart.
Hater du kart? Hvorfor det?
Fordi du aldri vet hvor du ender opp på dem.
Ikke med faren min.
Faren din sikkert gode grunner for å ha et rotløst og impulsivt liv.
Jeg trodde du elsket å reise.
Jeg er lei av å reise. Jeg elsker å spille bridge.
Spiller de engang bridge i Ecuador?
- Vet ikke. - Har du vært på Princeton lenge?
16 år. Men...
Jøss. Du er så kul.
- Å? Takk. Hvorfor det? - Fordi du er forutsigbar.
Kan du si meg hvor jeg kan finne faren din?
Jeg har prøvd å nå deg. Jeg la igjen en million beskjeder.
Jeg har det litt travelt.
Hva gjør du med den kua?
Kua føder. Jeg hadde tatt deg i hånden, men...
- Jeg fortalte aldri en sjel... - Hold deg unna. Kua kjenner deg ikke.
Jeg tror vi møttes sist gang jeg var her.
Vet du engang om Jeremiah vil møte fødemoren sin?
Han skrev en stil i fjor som het: "Arv eller miljø:
"Lurer på hvem fødeforeldrene mine er."
Portia den vise! Nelson sa du var her.
Jeg ville takke deg. Jeg hadde den beste kvelden i mitt liv.
Det er ingenting jeg heller vil enn å gå på Princeton.
Er det noe galt med kua?
Hvor er den pokkers dyrlegen?
Jeg finner veien ut selv.
Pokker. Dette er ikke rett. Det ser ikke sånn ut på Internett!
Ha det bra. Lykke til med det.
Kom tilbake. Ta hodet. Ro henne ned.
- Du sa jeg skulle holde meg unna. - Jeg ombestemte meg.
- Hun ser sint ut. - Hun beskytter kalven sin.
Hei, lillemor.
Det skal gå bra. Konsentrer deg om åndedrettet.
Den grusomme ånden din.
Tenk så heldig du er som ikke skal bli middagsmat.
Beklager. Det var upassende.
Hvor er oksen som gjorde dette mot deg?
Han er sikkert ute på fest med vennene sine.
Hun kniper sammen igjen. Jeremiah, kom hit. Fort!
Du er ikke alene. Du er ikke alene, lillemor.
Vi er her med deg. Du greier dette.
Det skjer uansett.
Den kommer. Portia, kom hit.
Grusomt.
Ta en klov. Jeg teller til tre.
Én.
To. Tre. Dra!
Det er ekkelt!
Grenser!
Så du ikke "ikke forstyrr"-skiltet?
Jo, men du er ikke den eneste som lukter som kumorkake.
Hvorfor har du "ikke forstyrr"-skilt med deg?
Jeg vet ikke. Kanskje til slike anledninger?
Her. Prøv denne såpen.
Han er en flott gutt,
og du er tydelig en flott kvinne med en mild tvangslidelse.
Ta spranget!
Hvem har en mild tvangslidelse?
Hvorfor løper du rundt og fikser alle andres liv?
Hva med ditt eget?
Livet mitt er flott, takk. Det er herlig.
Herregud. Vannet ble iskaldt!
Beklager.
Det er solcelledrevet. Litt kinkig.
Jeremiah må sende søknaden sin så snart som mulig.
Jobbe med CV-en sin.
Et unikt talent som viser lidenskap og forpliktelse, er bra.
Han må begynne med essayet sitt.
Og du må forberede ham på alumniintervjuet.
Du har kanskje bygget skoler i utviklingsland
og renset vann i landsbyer,
men du har aldri prøvd å få noen inn på Princeton.
- Ikke du heller. - Jeg prøver ikke!
Jeg er opptaksansvarlig. Jeg hjelper bare deg med å prøve.
Som jeg ville gjort med alle gode elever som kanskje har blitt oversett.
Det foregår ikke noe upassende her.
Jeg går ut av dusjen nå.
Greit.
Jeg blir i dusjen i cirka tretti sekunder.
Flott.
- Hei. - Kan jeg hjelpe deg?
Tror du han har en sjanse?
Send meg karakterene hans.
Nelson, ta en corner.
Hva var det? Gjør det igjen.
- Jeg er ikke flink til det. - Tull! Legg sjela i det!
Hei, Portia. Hvordan går det?
Dette er uten tvil de verste karakterene jeg har sett.
Bytt.
D- er og F-er i 9., 10. og 11. klasse.
Utvisninger, gjensittinger, hjelpeundervisning?
- Hva tenkte du på? - Leste du resten?
Er det et kriminelt rulleblad jeg ikke ser?
Kom igjen. Gjør det skikkelig.
Spiller du sånn, slår ecuadorianerne deg flat.
Jeremiah fikk toppscore på åtte collegepensum-prøver
uten å fulgt noen kurs.
SAT-scoren hans er nesten perfekt.
Herregud. Jukset han?
Nei.
Jeg sa han måtte ta dem.
Han er den mest geniale eleven jeg har møtt.
- Er han? - Bytt!
Uansett, ungdommer som Jeremiah kommer ikke inn på Princeton.
Han står overfor ungdommer som har tre meter lange CV-er.
Og så? De er utbrente allerede.
De vil bare bli stein og spille Frisbee resten av livet.
Princeton hadde vært heldig om dere fikk Jeremiah.
Hei, fútbol, fútbol. Det er en verdenssport.
Legg sjela i det!
Fikk du det andre jeg sendte deg? I esken?
VERDENS BESTE MOR
Veldig morsomt.
Han vil virkelig dette.
Jeg tror han ville blomstre der. Jeg ser det for meg.
Jeg kan ikke gjøre noe som gir meg trøbbel.
Men siden du er ny i prosessen, som en profesjonell tjeneste,
kan jeg sende deg bøker, ressurser, alt du trenger. Greit?
- Flott. - Ha det bra.
Hva var det?
Jeg la sjela i det. Fútbol.
Jeg gir deg 10 dollar om du kan gjøre det igjen.
- De blir voksne pokker så fort, hva? - Ja.
Hvilken er din?
Ja.
Med megafon.
Ikke sant? Akkurat.
Jeg hørte deg.
La meg. Oppdragelse krever mange.
Ikke rør babyen min!
- Jeg bare hjalp. - Hva gjør du?
- Alle trenger litt hjelp. - Kom deg vekk.
- Jeg hjelper deg. - Kom igjen.
- Nå. - Jeg er ingen ekling.
Da jeg var åtte, innså jeg at lærerne mine
ikke ville kunne lære meg noe.
Så jeg ble selvlært.
Jeg leste alt.
Jeg leste biografier,
mest fordi jeg ikke visste hvordan andre levde livet sitt.
Jeg fikk vite at jeg var adoptert for mange år siden,
at jeg skulle være sønnen
som foreldrene mine prøvde så hardt å få på egen hånd.
Jeg tror min glupske lesing stammet fra en lengsel
etter noe som manglet.
Jeg lette etter noen.
Etter min historie.
For å ikke føle meg så ensom.
Portia?
Jeg visste at du tok dette hardt,
men jeg trodde du ville være bra igjen nå.
Hva?
Det gjør meg vondt.
Virkelig. Du kommer deg gjennom dette.
- Du tror... - Det virker umulig, men du vil det.
Dette har ikke noe å gjøre med deg.
- Det er greit. Jeg forstår. - Nei. Virkelig.
Herregud! Jeg må gå. Hold ut!
Det er morsomt.
Il Forno er en av mine favorittrestauranter også.
- Utrolig. - Jeg vet det.
Hei.
Portia, vennen, går det bra med deg?
- Flott. Takk. - Bra.
Jeg tror en vurdering ble plassert på feil mappe.
En Jeremiah Balakian.
Balakian.
- Balakian. - Balakian.
Jeg tror det.
Du mente vel ikke at han burde vurderes nøye?
La meg se.
Jo, det stemmer.
Men han har D-er og F-er og utvisninger.
Men så du at han også har toppscore på alle collegeprøver
uten å ha fulgt kursene?
Ja. Jeg skal se på det. Det er umulig.
Tydeligvis ikke, om barnet er et unikt, spesielt barn.
Det er ikke et barn. Det er en søker.
Han har ingen aktiviteter utenom skolen.
Rådgiveren hans sa han var sjokkert over
at Jeremiah engang søkte på college.
Han er selvlært.
Han har lest på høyt nivå siden han var 8.
Leonardo da Vinci var selvlært. Benjamin Franklin også.
Oppdaget Balakian-gutten elektrisitet eller malte han Mona Lisa?
Jeg må ha oversett det i mappen.
- Han er en flott gutt. - Portia, kjære,
pust dypt inn.
- Lagarbeid, husker du? - Selvsagt.
- Beklager. - Nei, jeg beklager.
Jeg glemte at du er sårbar nå.
Kanskje du vil gå ut og se hvor sårbar jeg er.
Jeg bare tuller.
Bare en morsomhet for å forbedre lagarbeidet.
Takk for tankene dine, Corinne.
Han kommer aldri inn.
Ro deg ned. Jeg har noe flott å vise deg.
Det viser seg at Jeremiah var delstatsmester...
I hva?
Det er bedre om du ser det selv.
Han skal gjøre det i Nelsons bursdagsselskap.
Viser originalitet,
intellektuell lidenskap. Alt bøkene nevner.
Delstatsmester! Gudskjelov.
Flott.
Jeg sender deg adressen til Nelsons bursdagsselskap.
Det er hjemme hos foreldrene mine.
- Jeg kommer. - Bra.
Kommer hun i selskapet mitt?
Hvorfor liker du henne så godt?
Jeg vet ikke. Hun er rar.
- Det er hun. - Det betyr uansett ingenting. Ikke sant?
Selvsagt gjør det det.
Men angående spanskprøven.
Dette er din tredje "prøv hardere" på rad.
Señora Garcia sier du har språkøre.
Hva om jeg ikke har det?
Hva om jeg ikke har språkøre?
Hva om jeg ikke er et geni som Jeremiah?
Jeg vil ikke at du skal være et geni. Jeg er ikke et geni,
men jeg vil at du skal klare deg i verden.
Samme det.
Samme det! Jeg har time.
Selv Beckett kom fra Gogols Kappen.
For ikke å nevne Pinter...
- Professor Polokov. - Ja.
- Portia Nathan. - Ja, den triste damen.
Det er ikke sånn jeg tenker på meg selv.
- Hvordan går det med moren din? - Hun har det bra.
Jeg lurer på om du kan tenke deg
å utføre noen opptaksintervju?
En akademiker med din status ville ha mye tyngde med komiteen.
Faktisk er det en ekstremt uvanlig søker
som har vist sterk interesse i litteratur og filosofi.
Hvorfor skulle jeg ville snakke med en high school-elev?
Kanskje vi kan komme til en slags enighet?
Jeg kan ikke tror at du horer meg ut.
Jeg horer deg ikke ut. Han liker det du skriver.
Og jeg trenger at han møter denne søkeren.
Og når var du sist i selskap?
Med rasistiske plenstatuer? Aldri.
Ja, de er ganske rare.
Hei, Portia! Takk for at du kom i selskapet!
Hei, Nelson. Gratulerer med dagen!
Hei! Så fint du kunne komme.
Er det her foreldrene dine bor?
Ja. Eller, moren min nå. Faren min døde for noen måneder siden.
- Så leit. - Nei da.
Hyggelig å se deg igjen.
Du er ikke bevæpnet, er du?
- Burde jeg det? - Nei, vi er venner, alle sammen.
Hva er dette?
Et fossil fra juratiden.
Det har vært på samme sted i 150 millioner år.
- Kult! - Velkommen.
- Mamma, jeg vil du skal møte... - Jeg er Johnnys mor, Mrs. Pressman.
Er du Johnnys kjæreste?
Nei, vi er venner. Vennlige kjente. Portia Nathan.
Selvsagt. Hva tenkte jeg på?
Han kan ikke elske noe som er mindre enn en titimers flytur fra JFK.
Kanskje vi ikke må dra. Ikke sant, besta?
- Nelson. - Du har rett, Nelson.
Det er ikke noe galt med å være på ett sted en stund.
Spør Portia. Hun har hatt samme jobb i 16 år.
Ja. Og det er grusomt, Nelson.
Portia var elevrådsleder på high school.
- Mamma. - Hun sluttet i protest mot
finansieringen av sportsprogrammet for jenter.
Hun ledet skolen i en walkout.
Hvordan er dette relevant?
Da du var ni måneder gammel, kunne du gå.
Hun gikk faktisk.
Ikke snublegåing, som et lite barn.
Hun gikk med absolutt visshet.
En dag så jeg henne snuble i skolissene, John.
Hun gråt ikke, hun falt ikke,
men satte seg ned og knyttet dobbelknute på lissene,
reiste seg og fortsatte.
- Ni måneder gammel. - Det er mange hull i den historien.
Du var fryktløs. Du var født som amasone.
Det er fantastisk. Jeg elsker det!
Hva får deg til å tro at hun trenger din godkjenning?
Det er nok tullprat.
- Da Johnny kom inn på juss på Harvard... - Herregud.
...bestemte han seg for å flytte til ytre Mongolia i stedet.
- Ytre Mongolia? - Vet du hva, Portia?
Jeg holder med deg. Nok tullprat.
Ta litt mer gin, mamma.
Ms. Nathan, Vladimir Polokov.
Du er akkurat like vakker i dag som du var for 30 år siden.
- Jeg tok akkurat en mastektomi. - Boken min ble oversatt til finsk.
Flott.
Vil du ha iste? Eller noe sterkere kanskje?
Hvorfor ikke? Jeg blir med deg.
Gjerne. Det hadde vært fint.
Det var fint. Statuene dine er enestående.
Er de ikke morsomme?
Og nå, med en spesiell opptreden for Nelson på hans store dag,
opptredenen som sikret ham hederlig omtale
i New Hampshires delstatsmesterskap... Gi en applaus for,
gi en applaus for
Jeremiah Balakian!
Jeg vil tilegne Nelson denne opptredenen.
Gratulerer med dagen.
Hederlig omtale? Jeg trodde du sa at han vant.
Han ble ranet.
Dette er min andre venn, René Descartes.
- Si hallo, René. - Hallo, René.
Hvordan går det, René?
Cogito, ergo sum.
"Konditoren er dum"?
Har du noe råd til en ung mann, René?
Uansett hva du gjør: Pass på at klærne dine er René.
Vil dere se at Descartes filosoferer baklengs?
Jeg tenker, altså er jeg.
Herregud.
Det er grusomt.
Hva var det?
Det viste originalitet og dybde.
Tuller du?
Fra Island of Misfit Toys gir vi dere Jeremiah Balakian!
- Er det fugler? - Det er duer.
- Til selskapet? - Nei. Moren min har et duerom.
Jeg vet det ikke var en perfekt oppvisning,
men han kan ikke late som han er en annen.
Jo. Du burde prøve det.
Det er sånn man oppfører seg på planeten jorden.
Jeg vet hva man gjør på planeten jorden,
for jeg har bodd noen steder på jorden.
Vent! Herregud. Hjelp meg.
- Er du ikke klar? - Jeg tenner dem så fort jeg kan!
Skynd deg! Liker du kaken?
- Den er veldig patriotisk! - Nelsons idé.
Hvor mange lys er det på kaken?
Femti. Det var mammas idé.
Polokov så på Jeremiah som om han hadde to hoder.
Det er hans problem.
Jeg vil ha Jeremiah på Princeton,
fordi han vil til Princeton og jeg tror han ville gjort det bra der,
men om han ikke kommer inn, om han går et annet sted,
er det også greit, for der du gikk på skole
og bakgrunnen din, det er en merkelapp. Jeg avviser det.
Jeg avviser merkelapper.
- Hei. - Hei, mamma.
- Hvordan gikk det? - Det gikk bra.
Mr. og Mrs. Balakian? Jeg er Portia Nathan.
Jeg vil takke dere
for alt dere har gjort for denne gutten.
Dere er flotte mennesker.
Hun er fra Princeton.
Ingen årsak.
Jeg er glad i dere.
- Greit. - Ha det.
Portia.
- Hva gjør du her? - Jeg vil bo hos deg.
Hvorfor i alle dager vil du det?
Fordi du er en normal, kjedelig voksen. Du hadde tatt meg med på Chuck E. Cheese!
Hvorfor tror du jeg er kjedelig?
Du er det bare. Det er bra! Man skal være kjedelig på din alder!
- Jeg er på samme alder som faren din. - Si det til ham!
- Hallo. - John, det er Portia. Jeg har Nelson.
- Har du? - Han har det bra.
- Har han? - Ja.
Gudskjelov.
Nelson, du vet hvor glad jeg er i denne statuen, ikke sant?
Ja.
Du red i tre dager gjennom ytre Mongolia i pøsregn
og drakk hoppemelk for å få den hit.
Det stemmer.
Og jeg har dratt den med fra sted til sted siden jeg var 22.
Det er ingenting sammenlignet med hvor glad jeg er i deg!
Ikke skrem meg slik igjen.
- Hvorfor ikke? Du gjør det hele tiden. - Gjemmer meg i biler?
- Stikker av! - Jeg stikker aldri av fra deg.
Og man stikker ikke av når man reiser rundt for å hjelpe folk.
Nei, men hvorfor kan vi aldri gjøre det jeg vil?
Fordi du er et barn, jeg er voksen, og jeg lager reglene.
Denne foreldregreia.
Det er en katastrofe.
Det er det jeg har hørt.
Jeg roter det til.
Roter jeg det til?
Spør du meg?
Jeg vet ikke. Nelson og jeg har alltid reist.
Jeg ville gi ham livet jeg aldri hadde som barn.
Det motsatte av det jeg hadde.
Men plutselig blir han til moren min.
Han spiller bridge og hører på Lite FM.
Han ba om en blå blazer med gullknapper og anker på til jul.
Bruker moren din blå blazere?
Nei, det var faren min.
Hvordan er det mulig?
Hva gjør jeg galt?
I det minste prøver du.
Det finnes mange forskjellige foreldre.
Ingen måte er den beste.
Det har jeg skjønt på alle de personlige essayene jeg har lest.
Apropos det: Jeg har 15 essay å lese i kveld. Så...
Akkurat. Ja.
Takk for at du tok ham med tilbake.
Ikke noe problem.
Du drar virkelig, gjør du ikke?
Om halvannen måned.
- Jeg trodde... - La oss la være å tenke en stund.
Flott.
Portia?
Ja.
Skal du være moren min?
Hva? Nei.
Jeg bare tuller med deg.
Legg deg å sove igjen.
Du er vel ikke så kjedelig likevel.
- God morgen. - Hei.
Overnattet du?
- For langt tilbake til skolen? - Jeg sov på sofaen.
Det gjorde din mor også.
Vi kom oss ikke så langt som til soverommet.
- Det trengte jeg ikke å vite. - Interessant.
Unik, ville jeg si.
Det er nok informasjon.
Gutten. Jeremiah.
Buktalingen var rar. Jeg likte det.
- Jeg skriver en anbefaling. - Takk!
Du skal ha takk, triste dame!
Mamma?
Hva gjør du her?
Jeg ville fortelle deg noe.
Du lå med den fyren, gjorde du ikke?
Ja.
Da ble det noe på oss begge.
Ja. Han skal dra.
Det er greit. Det er bra.
Det er bra. Du trenger ingen forpliktelser nå. Det er perfekt.
- Nei. - Jeg er utslitt.
Den gamle russeren ga meg en treningsøkt.
Ta en lur. Bare en liten stund.
Jeg må faktisk dra.
Neste offer!
Lykke til med fekteprøven, Sebastian.
Hyggelig å møte deg.
Takk skal du ha.
- Hei, du! - Hei.
Dette er Jeremiah Balakian.
Hyggelig å møte deg. Er du Mr. Balakian?
Foreldrene kunne ikke komme. Jeg er læreren hans.
Ja, du ser ut som en lærer.
Kanskje du skal stappe inn skjorten.
Jeremiah, bli med inn på torturkammeret,
så kan du fortelle hvorfor du vil gå på Princeton.
Jeg rodde på college. 1981-kullet. Mye har endret seg siden da!
Hei! Denne gutten er herlig.
Ja, flott.
Nei, jeg mener at han er ekte.
Han vil ikke gå på Princeton for å møte forretningspartnere.
Han elsker å lære for læringens skyld.
Det er det det handler om, er det ikke?
Akkurat.
Ta deg en kopp kaffe.
Ja. Flott. Takk.
- Jævel. - Unnskyld?
Jeg kalte deg en jævel. Beklager.
Ikke la det gå utover ham. Det er min greie.
Det var ikke snilt.
Jeg vet det.
Fortell meg om deg selv, Jeremiah.
Beklager.
Meg selv som i... Med tanke på sjela mi?
Eller mener du meg selv som i en enhetlig person, kilden til bevissthet,
eller mener du meg selv som i et fortellende sentrum av tyngdekraft?
Hvor ille var det?
Jeg kan ikke diskutere alumnianbefalinger.
Så ille?
Kan han få et nytt intervju?
Nei, dessverre.
I morgen begynner komitémøtene, og...
Jeg må hjem og sove.
Det er den siste sjansen på tre uker.
Varer møtene i tre uker?
- Jeg må gå. - Greit.
Ha det.
Jeg har snakket med judoforeningen,
og de har ikke registrert delstatsmestertittelen hans.
IKKE GODKJENT
Takk. Ha det.
Jeg ville bare takke deg.
Jeg har prøvd å være modig angående...
Jeg kan ikke engang si navnet hans.
- Mark. - Ja, ham.
Og for å være ærlig
er du den eneste som har vært følsom for det jeg går gjennom,
og det setter jeg stor pris på.
Menn kan være svin.
Alle folk er svin.
Det er jeg enig i.
Kanskje vi kan slutte fred,
for kvinner må holde sammen her i verden.
Søsterskap.
Du har rett.
- Bra. - Ja.
Venner, i dag begynner prosessen med
å velge den mest bemerkelsesverdige førsteklassen i Princetons historie.
Her er territorienes rekkefølge, tilfeldig valgt.
Vi begynner med vest.
Mine damer og herrer.
- Corinne, er du klar? - Ja.
Yulia Karasov.
Nummer to i et kull på 450, magnetskole i en forstad av San Diego.
Familien emigrerte fra Russland for ti år siden.
Hun er kaptein for friidrettslaget, sportsredaktør for skoleavisen.
Matte, 760. Kritisk lesing, 710. Skriving, 740.
Men anbefalingene er ikke spesielle. De beundrer henne, men elsker henne ikke.
Rekk opp hånden for å godta søknaden.
Jøssenavn. Er det en som ikke kommer inn?
Sylvia Hadlock. Søker fra Los Angeles,
men hun er opprinnelig fra vår vakre stat, New Jersey.
Wallace Thompson, 2100 kombinert SAT, klassens økonomiansvarlige, er frivillig...
Alice Copley.
Drømmer om å bli aktor, for så å sitte i Høyesterett.
Alices mor ble myrdet. Gjerningsmannen slapp unna pga. en feil.
Alice vil ha ny rettssak og sette ham i fengsel på livstid,
selv om hun hadde foretrukket dødsstraff.
God aktivitet utenom skolen.
2220 kombinert SAT. Fremragende karakterpoeng.
Jeg er litt bekymret over at en hevnfantasi driver henne akademisk.
Portia, du var andreleser. Jeg ser du skrev "kanskje".
Jeg undervurderte kanskje lidenskapen ved første lesning, som vi gjør noen ganger.
Jeg synes jentas selvinnsikt er imponerende.
Hun er en flott kandidat.
Avstemming.
Greit.
Dashiel Weld Broward, fjerde generasjon.
Perfekte karakterpoeng.
Kaptein av seilerklubben. Førte laget til seier tre år på rad.
- SAT-scorer? - 660, 710, 600.
Han kan bare ikke ta prøver.
Men han kan lese vinden.
Så du sier at en uvanlig kandidats styrke på noen områder
veier opp for store svakheter andre steder?
Ja.
Da stemmer vi? For godkjenning?
Aput Kunayak fra Nome i Alaska.
Klarte å ta fem collegefag samtidig som han jobbet på farens reinsdyrfarm
og grunnla og drev et mottak for hjemløse sledehunder.
Han led av ADD, men ble en leder på high school.
Han vil være den første i familien til å gå på college.
Ben, som du vet, har vi kun plass til noen få av elevene i gråsonen.
Men vi må gjøre plass til de eksepsjonelle, ikke sant?
Vi stemmer.
Aput Kunayak.
Skal du gi meg mappen?
Endelig har vi kommet nordøsten.
Portia, begynn, er du snill.
Takk.
Richard Guinness, Rye Country Day School,
delstatsmester i bryting,
spilte Rolfe i skoleoppsetningen av Sound of Music.
Sjakklubben, lager gode suffleer.
Medlem av laget, men ikke en leder.
Den største komplimenten han fikk, er at han er ryggraden til treblåserne.
Han er den typen elev
som man alltid kan be om hjelp til Martin Luther King-dagens aktiviteter.
Hvem er vel ikke det?
Det er 28 nei på rad.
Kom igjen, Portia. Få oss til å forelske oss.
Skal vi se.
Jeremiah Balakian.
Jeremiah er vår første søker fra Quest, en ny skole i New Hampshire.
Utviklingsskole, men utrolig streng akademisk.
Jeremiah er enebarn.
Foreldrene jobber på Stop-N-Go. Ingen av dem gikk på college.
De første tre årene på high school var en katastrofe.
Om dere lurer på hvorfor dere hører på dette,
så sier Jeremiah selv at han var selvlært siden åtteårsalderen.
Han er veldig belest.
Faktisk er han den mest beleste personen jeg har møtt.
Noensinne.
Og hvorfor? For CV-ens skyld? For å imponere noen?
For læringens skyld, fordi han elsker kunnskap.
Han hadde ikke planer om å gå på college før han begynte på Quest nå i høst
og fikk kontakt med lærere som så potensialet hans.
I vår tok han SAT-prøven og åtte collegeprøver.
Så han tok collegekurs?
Ingen collegekurs, ingen SAT-forberedelseskurs.
Men han fikk toppscore på alle åtte collegeprøver,
og 790, 780 og 790 på SAT.
- Det er utrolig. - Hva sa du?
- Det er utrolig. - Utrolig! Akkurat.
Tror du han takler et intenst akademisk miljø?
Takk. Det er et godt spørsmål.
- Takk. - Ingen årsak.
Rektoren på den nye skolen sier han er "særegen, cerebral,
"en ekte original hvis evner hadde hevet
"nivået på diskursen i alle fag han tok."
- Du ser ut til å like ham godt. - Ja.
Hva var karaktersnittet før Quest?
D+, 1,5.
Han var bortkommen, og så ble han funnet.
Corinne, du var andreleser. Du skrev "ikke godkjent".
Har du ombestemt deg?
Han er ikke som andre søkere vi har sett på.
- Alumniintervjuet var ikke bra. - Fyren hørtes ut som en tosk.
Han har en positiv anbefaling fra Vladimir Polokov.
Kanskje han kunne gjort mer ut fra vårt perspektiv,
laget en bedre CV og akademisk bakgrunn,
men han kom ingensteds fra til der han er i dag.
Han utdannet seg selv ut fra instinktet,
ikke fordi han vil fengsle sin mors morder.
Han var like isolert som noen i Nome i Alaska.
Han var alene.
Han var helt alene.
Kanskje han ville ha vært med på mer om foreldrene hans var rike.
Vi må gjøre plass til disse barna.
Vi må gjøre plass til barn som disse.
Clarence, på begynnelsen av året sa du at vi skulle finne en uslepen diamant.
Jeg fant ham.
La oss stemme.
Alle som er for opptak?
Han fikk også hederlig omtale i delstatsfinalen i buktaling.
Vi er midt i en avstemming.
Brandt?
Beklager, Portia. Jeg tror han har litt for mye å overvinne.
Han fikk hjelpeundervisning.
Jeg vet at vi noen ganger
ubevisst identifiserer oss med søkere som minner om oss selv,
men nei, vennen.
Greit. Ikke godkjent.
Vent! Polokov sa han var inspirerende!
Portia, sett deg, er du snill.
Det er for risikabelt.
Han er ikke Princeton-materiale.
Jeg er faktisk overrasket over at du trodde han var det.
Tanisha Jones, Brearley School i Manhattan.
Perfekte karakterer, snakker nesten flytende mandarin.
To, tre, fire.
- Portia Nathan. - Hei. Det er Bob Barrow fra Hotchkiss.
Jeg ville snakke med deg om en av våre søkere.
Alle beslutninger er tatt.
Jeg ville bare at du skal vite at Jesse Bolton skal gå på Yale.
Definitivt. Han var her akkurat.
Selv om familien hans gikk på Princeton, skal han på Yale.
Om han kom inn, kanskje den plassen kan gå til en av våre andre elever
i stedet for at Jesse bare avviser Princeton.
Takk for telefonen, men alle beslutninger er endelige.
- Ingen endringer kan gjøres. - Ja, men jeg...
HILSEN ALEKSAI
Endelig liste Godta - Ikke godta
Godta - ikke godta Bolton, Jesse
Beklager at du føler det sånn. Nei, man kan ikke anke.
Så flott at Elissa kom inn så mange steder.
Harvard og Yale også?
Jeg vil gjerne snakke om studiestøtten vi kan tilby.
- Nei, jeg gjør det gjerne. - Nei, du er herlig.
Jeg vet familien gikk her. Jeg forstår godt
hvorfor dere ikke vil gi mer penger til skolen.
Det var nytt.
SPIS DRITT OG DØ!
Dere kommer til himmelen
FAEN TA DEG
MÅ DRØMMENE DINE GÅ I OPPFYLLELSE
Dø skrikende!
Gud velsigne deg og dine
Du er bunnen av slim
JEG VIL FØDE DINE BARN
Du er en engel på jord
Jeg håper du får ENDETARMSKREFT
Portia Nathan.
Jeg har noen her som vil prate med deg.
Jeg kom inn.
Jeg vet det.
Dette er den beste dagen i livet mitt.
Beste dagen i livet, hva? Det er bra. Jeg er glad på dine vegne.
Vi har skoledans i kveld.
Jeg synes du burde komme og feire.
Der er du. Clarence vil møte deg.
Ja, takk. Jeg har ventet på det.
Jeg må gå. Jeg ringer senere.
Sett deg, er du snill.
Jeg fikk en telefon.
Å?
Fra Richard Bolton, fra 1981-kullet.
Faren til Jesse Bolton.
Husker du Jesse Bolton, blomstrende journalist, skriver for Boston Globe?
Kommer dette tilbake?
Jeg husker Jesse Bolton. Vi elsket Jesse Bolton.
Vi tok opp Jesse Bolton.
Og likevel...
Så jeg ba om opptakslisten. Så etter Bolton, Jesse. Ingen Bolton, Jesse.
Men jeg fant Balakian, Jeremiah.
Vi sendte Mr. Balakian et opptakstilbud, og han sa ja.
Men jeg husker ikke at han ble tatt opp.
Jeg husker imidlertid at du ba oss gjøre det.
Du har utsatt dette kontoret og denne skolen
for en fullstendig ufortjent skandale.
Om dette kommer ut, kan ikke skaden repareres.
Jeg skal ikke si det til noen.
Det stemmer. Det skal du ikke.
Men du skal si opp jobben og bruke uken på å feste løse tråder.
Etter det vil jeg ikke se deg her i bygningen igjen.
Han skal gå på Yale.
Jesse Bolton.
Rådgiveren ringte. Vi hadde aldri en sjanse med ham.
Yale?
Det er ikke poenget.
Jeg antar dere står ved tilbudet.
Vi kan ikke ta det tilbake uten at dette eksploderer.
Hele systemet ville blitt stilt spørsmål ved.
Det ønsker vi ikke.
Ja?
Hei. Jeg er glad du er her.
Jeg skulle ned til dansen.
- Går det bra? - Ja. Hvordan det?
Du virker litt intens.
- Det går bra. Med deg? - Ja, herlig!
Jeg skal være anstand på dansen.
Du gjør en flott jobb.
Dette klarer du.
Har du det moro?
Dette er den beste dagen i livet mitt.
Du aner ikke hvor glad det gjør meg.
Jeg vil så gjerne at du skal være lykkelig
og få alt du vil ha her i livet.
Takk!
Du vet når du svinger deg i tau over en elv
og er redd for å slippe, og så bare gjør du det?
Nei. Jeg har litt høydeskrekk.
Jeg også.
Du og jeg har så mye til felles, og det er ikke så rart som det virker.
Jeremiah, det er noe jeg vil fortelle deg, og det vil komme som et sjokk.
Jeg er moren din.
- Hva? - Jeg er din fødemor.
Jeg har lett etter et godt tidspunkt til å si det.
Jeg vet det. Jeg var også målløs.
Det er ikke det. Det er bare det at du ikke er min fødemor.
Jo. Jeg vet dette kommer brått på, og...
Nei.
Fødemoren min heter Jeanie Shredder. Hun er en frisør fra Keene.
Jeg møtte henne og halvsøstrene mine for et par måneder siden.
Jeg ga navnet mitt til adopsjonsbyrået. De kontaktet meg.
Nei, Jeremiah.
Du ble født av meg kl. 13.00 på valentinsdagen på Blaine General.
Nei. Jeg ble født kl. 23.00.
De sa at moren min prøvde å knipe igjen den siste timen
så jeg ikke skulle få en dum valentinsdagsbursdag.
Det er en kopi. Ser du?
Det står 23, men 2-tallet ser ut som et 1-tall.
Det er bleknet. Ser du?
Jeg ville ikke at foreldrene mine skulle finne det ut.
Jeg var redd for å såre dem.
Jeg vil ikke såre dem, for de er foreldrene mine.
Selvsagt.
Trodde du at du var moren min hele tiden? Hvorfor sa du ikke noe?
Jeg ville ikke la noe komme i veien for at du kom inn på Princeton.
Jeg ville måtte trekke meg, og...
Så du gjorde alt fordi du trodde jeg var sønnen din?
Nei. Jeg har tro på deg!
Jeg har faktisk det.
Men du løy til meg hele tiden.
Jeg forstår ikke.
Jeg vet ikke hva som er sant.
Jeg forstår ikke.
Hvordan gikk det?
- 23.00, ikke 13.00. - Hva?
Hold deg unna livet mitt! Eller det som er igjen av det!
Vent!
Jeanie Shredder! En frisør! Moren hans er frisør!
Hva? Nei. Jeg så fødselsattesten.
En bleknet kopi.
- Se. - Hva?
Det skal stå 23!
Ikke noe av dette var sant. Det er bare en dum drøm.
Det var i hodet ditt! Og jeg hoppet i det, som en annen idiot.
Jeg kan fikse dette. Vi kontakter adopsjonsbyrået.
Nei! Ikke fiks noe! Jeg vil aldri se deg igjen.
Gå og vær en verdensborger. Jeg er glad for at du skal til Ecuador!
- Bortsett fra én ting. - Hva?
Jeg synes synd på ecuadorianerne!
Hei. Kom inn. Du kan hjelpe meg med å lage pølse.
Jeg har noe å si deg, Susannah.
Å ha sex på toget med en fremmed for å bli gravid
er ikke så flott. Du spurte ikke engang om navnet hans.
Så jeg vil aldri vite hvem faren min er.
Kanskje han er i Paris. Kanskje han er i Hoboken.
Kanskje det er presidenten. Selvsagt er han ikke det.
Men det får jeg aldri vite.
For du glemte en viktig ting i selvutviklingen din.
Meg.
Hvorfor spurte du ikke om navnet hans?
Kan du ikke holde kjeft?
Nei, du kan holde kjeft.
Jeg ble gravid og fikk en unge på college,
og jeg adopterte ham bort.
Jeg var ikke i Nederland. Jeg bodde over et bilverksted.
Jeg gjemte meg for deg.
For jeg tåler deg ikke.
Og det er alt jeg har å si. Utenom at du må skaffe hundemat!
Vent, Portia! Ikke dra.
Portia, vent.
Jeg spurte ikke om navnet til mannen på toget
for jeg hadde ingen plan.
Jeg fant det på.
Det var et uhell.
Et lykkelig uhell. For det førte til deg.
Jeg ønsket mange ganger at jeg kunne si deg navnet hans.
Det er en av skuffelsene i livet mitt. Og jeg er lei meg.
Kom inn igjen, vær så snill.
Mamma, jeg må dra.
Pappa?
Bilen min!
Virkelig?
Hva skjedde? Går det bra?
Det er bare en liten bulk.
Det var dumt.
Unnskyld. For alt. Jeg var dum og egoistisk.
En egoistisk drittsekk. Jeg ville bare komme hit
og si at jeg er lei meg.
Vent. Hvordan har Nelson det?
- Bra. Han har det bra. - Hvordan går det med spansken?
Grusomt.
Er han klar for Ecuador?
Vi skal ikke til Ecuador.
- Ikke? - Jeg sa nei til jobben.
Nelson ville bli, og jeg innså endelig
at jeg vil han skal være lykkelig.
Så denne beslutningen lar jeg ham ta.
Nelson liker deg.
Nelson liker meg fordi jeg er kjedelig.
- Det er du ikke. - Jeg er ganske kjedelig.
Du er ikke kjedelig.
Jeg synes du er vidunderlig.
- Vil du gå ut en gang? - Ja.
- Med meg, mener jeg. - Ja.
Bra. Jeg tenkte det var viktig å anerkjenne at det kanskje...
- Det er bra å gjøre ting klart. - Ja.
Portia Nathan?
Fortell meg om deg selv.
Jeg jobbet med collegeopptak i 16 år.
Jeg pleide å bruke dagen på å bedømme ungdommer som
hadde mye mer kontroll enn jeg hadde på deres alder.
Jeg prøver å finne ut hva jeg skal gjøre nå.
Jeg har bodd hos mamma de siste to månedene.
Jeg trodde det ville gjøre meg gal,
men vi skal faktisk ha
en uteksamineringsfest for en gutt jeg trodde var sønnen min.
Han er en flott gutt.
Jeg drepte bonsaitreet mitt ved å overtrimme det.
Jeg ble gravid på college.
Kjæresten min hadde allerede dumpet meg for en annen.
Jeg innså det ikke før jeg var langt på vei.
Jeg trodde ikke jeg kunne bli mor. Noensinne.
Portia, mente du det da du sa at jeg kan greie dette?
Ja, jeg mente det.
- Takk. - Du kommer til å gjøre det bra.
Gutten min, om du virkelig er enestående,
blir du sikkert sparket ut etter ett semester.
- Kutt ut, Vlad. - Unnskyld meg.
Ikke hør på ham. Har du bestemt hva du skal studere?
Filosofi.
Ikke filosofi, kvinneforskning.
Det er nok filosofi.
Og om din biologiske sønn vil kontakte deg? Hva synes du om det?
Jeg ville vært nervøs,
men også heldig.
Jeg hadde følt meg heldig.
Jeg ville vært takknemlig for å bli kjent med ham.
Jeg vannet bonsaitreet for mye også. Jeg druknet det.
- Det er greit. - Greit.
Jeg kan ikke love noe.
Men vi kontakter deg om vi har nyheter.
Greit.
- Hei. - Hei.
Det er en tynn konvolutt.
Det betyr ikke noe.
Åpne den.
Det står at han ikke er klar for å møte meg nå.
Greit.
Da er du på venteliste.
- Det er ikke så ille. - Det er det ikke.
Portia, går det bra?
Ja.
Hva er hemmeligheten bak å komme inn?
Jeg kan ikke si det.
Du må finne det ut selv.
SLUTT
www.MY-SUBS.AG