AMISTAD
Ovaj želi da ih vratimo.
Drugi misli da se mogu vratiti i bez nas.
Da. Istočno, prema suncu.
Razumijem. Možeš mi vjerovati.
U Afriku.
Moram mijenjati smjer. Ti ne bi?
Želite se vratiti? Onda moram mijenjati smjer.
Daj mi kormilo. Sve ćeš nas pobiti.
Da, da. Idi se oprati.
Ne mogu podnijeti tvoj smrad, glupi robe.
Istok.
Moramo im dati znak.
Kada se brod približi, počet ćemo vikati.
Pretražit će brod.
Pripremi se.
ŠEST TJEDANA
Pucajte im iznad glava!
Ulazi!
Vrata!
ISABELLA II. KRALJICA ŠPANJOLSKE
Vaša Visosti,
nešto se dogodilo.
MARTIN VAN BUREN, OSMI PREDSJEDNIK SJEDINJENIH DRŽAVA
G. Predsjedniče, španjolski veleposlanik, g. Calderon.
Što? - G. Calderon.
Dobro. Ne sad.
Čini se da je važno.
GLASUJTE ZA MARTINA VAN BURENA
Želim popiti svoj brandy nakon dugačkoga dana.
Shvaćam.
Samo nisam znao želite li se osobno time pozabaviti.
Ledere, koliko crnaca ima u ovoj zemlji? 3, 4 milijuna?
Zašto bih se morao zamarati s tih 44?
Postoje razlozi. - Ne zanima me kako; ti se pobrini za to.
Brod je Amistad.
Premalen je za prekooceanski robovski brod.
Znači da su robovi s plantaže?
S Kariba? - Ne mora biti.
Bar ne izgledaju tako.
Imao sam ih prilike vidjeti.
Imaju ožiljke.
Ožiljke? - Da.
Prvo ih je zarobila ratna mornarica kod Long Islanda.
Zatim su prebačeni u New Haven,
ne znam po čijoj zapovijedi, i predani lokalnoj policiji.
Ima ih 40-ak, uključujući 4-5 djece.
Optužnica se podiže prekosutra.
Pretpostavljam da će biti optuženi za umorstvo.
Vidjet ću što mogu učiniti.
Možda žalbu za nezakonito uhićenje da ih malo usporim.
POKOLJ NA MORU
Ti se pobrini da dobiju dobrog odvjetnika.
BORBA ZA SLOBODU NA MORU
Poglavica!
Nije on poglavica!
Počujte! Okružnim sudom SAD-a, godine Gospodnje 1839.
Predsjeda Andrew T. Judson.
Ako smijem, časni sude.
Sud daje riječ okružnom tužitelju Holabirdu.
Iznio bih optužbe za gusarstvo i umorstva...
Časni sude, ulažem peticiju... - Časni sude, ja sam govorio.
Znam, g. Holabirde. Čitali ste optužbe.
Ma koje one bile, postat će nevažne nakon ove žalbe.
Ta peticija za žalbu, ukoliko se o tome radi,
nevažna je sve dok pravu žalbu odobri viši sud nekim čudom.
G. Holabird ima pravo.
I ako biste htjeli, makar znam da vam je to običaj,
prestanite glumiti odvjetnika kad to očito niste.
Kao što sam govorio, suče... - Časni sude.
G. Ministre.
MINISTAR VANJSKIH POSLOVA JOHN FORSYTH
Ovdje sam u predsjednikovo ime.
Zastupam Njezino Veličanstvo, španjolsku kraljicu Isabellu
prema pravilima prekomorskog sporazuma iz 1795.
Slušam vas. - Hvala.
Ovi robovi su vlasništvo Španjolske
i, prema članku 9 spomenutoga sporazuma,
trebaju biti odmah vraćeni.
Sporazum ima presedan nad svim drugim zahtjevima i ovlastima.
Ti robovi pripadaju meni i mom prijatelju, časni sude.
Časni sude... - Tko ste vi, gospodo?
Mi, Thomas R. Gedney i Richard W. Meade,
iako časnici američke mornarice,
stojimo pred ovim sudom kao obični građani.
Tvrdimo da brod La Amistad i njegov teret pripada nama.
Izvolite. - Časni sude...
Postavljate zahtjev iznad onoga španjolske kraljice?
Gdje je ona bila dok smo se mi borili s vjetrovima?
Njezino Veličanstvo bilo je zauzeto upravljanjem zemlje.
Časni sude, zahtjevi ovih časnika su...
časni sude!
Evo pravih vlasnika ovih robova.
U njihovo ime i s računom za kupovinu
izvršenu u Havani na Kubi 26. lipnja 1839. g.,
pozivam sud da odmah preda
ova dobra
i brod mojim strankama, Joseu Ruizu... - Jose Ruiz.
Joseu Ruizu i Pedru Montesu.
G. Tappane?
Drago mi je, Roger S. Baldwin, odvjetnik.
Odvjetnik za nekretnine? - Za nekretnine i ostalu imovinu.
Mogu vam nekako pomoći?
Ne znam. Čime se bavite?
Posjedujem razne tvrtke i banke.
Onda biste mi mogli pomoći, g. Tappane.
Ali nisam zato ovdje. Ja bih volio pomoći vama. - Meni?
Da. Bavim se vlasništvom. Bilo kakvim.
Katkad vratim vlasništvo, a katkad ga oduzmem ljudima.
Ovdje se očito radi o vlasništvu.
Svi ovdje izneseni zahtjevi govore o vlasništvu.
Hvala, g... - Baldwin. Roger S. Baldwin.
Bojim se da je ovdje potreban krivični odvjetnik. Sudski.
Ali hvala na zanimanju.
Bez uvrede, g. Tappane,
ali da je tako,
iskreno, ne bih se ni trudio dolaziti.
Želim vam ugodan dan.
Na kraju
pozivam uglednog kolegu iz Massachusettsa,
kongresnika Johna Quincyja Adamsa,
da preispita svoj nezapamćeni pokušaj
pretvaranja ove ekscentrične ostavštine,
budimo iskreni, hrpe starudije Jamesa Smithsona
u tzv. 'Institut nacionalnog bogatstva.'
Možda g. Adams meditira smišljajući odgovor.
Da sam mislio da vaše primjedbe zaslužuju odgovor,
uvjeravam vas da bih vam ga dao. Prije nekoliko sati.
Tko?
G. Tappan. Lewis Tappan.
Moram li se naći s njim?
Ne, naravno. Ali on zahtijeva sastanak.
Pomozi mi.
Zahtijeva, je li?
Ne poznajem nikakvog Tappana.
Poznajete. Sastali ste se s njim nebrojeno puta. - Gdje?
Gdje je? - Tamo, gospodine.
Što je to?
Gdje? - Tamo, gospodine.
Lewise, drago mi je da te vidim. - I meni, gospodine.
Ovo je Theodore Joadson.
Drago mi je. - Čast mi je upoznati vas.
Možemo li negdje... - Odšećimo u vrt.
Ovuda, gospodine.
Pusti mi ruku. Ovamo.
Vjerujem da je slučaj značajan.
I ministar vanjskih poslova smatra ga vrijednim pažnje.
Na morate vikati.
Podržava španjolsku kraljicu u tvrdnji da su robovi njezini.
A i drugi polažu pravo na njih. Dva mornara...
Koje je godišnje doba? - Molim?
Pitao sam koje je godišnje doba. - Ne razumijem.
Postoje dva načina da se to sazna bez kalendara.
Lišća na drveću više nema
i predsjednik nije kod kuće u Av. Pennsylvania.
Recite mi, gospodine,
mislite da je Van Burenu stalo do 11-ogodišnjakinje s krunom?
Uvjeravam vas,
njega zanima samo jedno u ovo doba godine.
Biti sve za sve ljude, što znači ne biti ništa nikomu.
Drugim riječima, izbori.
Dajte mi ruku.
Hoćete li nam pomoći? - Pustite mi ruku.
Uzmite moj štap.
G. Adamse? - Da, što?
Kao zagovornik abolicije ropstva, hoćete li nam pomoći?
Nisam ni za ni protiv abolicije. Neću vam pomoći.
Gospodine. - Što?
Poznajem vas, g. Predsjedniče.
Poznajem vas i vaše vladanje kao i svi drugi. I vašega oca.
Bili ste dijete uz njega kada je pomagao izmisliti Ameriku.
I vi ste u vašemu mandatu pomogli u poboljšanju izuma.
Još jedan zadatak nije izvršen.
Zadatak koji su oci osnivači ostavili svojim sinovima
prije nego što se 13 kolonija može nazvati SAD-om.
Taj je zadatak, kao što dobro znate, ukidanje ropstva.
Vaša povijest potvrđuje da ste abolicist.
Priznali vi to ili ne... - G. Joadsone.
Vaše mjesto je uz nas.
Pravi ste učenjak, g. Joadsone.
I povjesničar.
Rekao bih vam nešto o toj vrlini, ako smijem.
Bez bar malo uglađenosti,
to obrazovanje je bezvrijedno.
Poslušajte onoga koji zna.
Ispričajte me, gospodo.
Znam da smo ciljali visoko kad smo došli k vama...
Ciljajte niže!
Nađite nekoga čije nadahnuće raste kada gubite.
Preda li ih sud Španjolskoj, smaknut će ih na Kubi.
Pobijede li dva poručnika,
vjerojatno će ih prodati Španjolskoj
i bit će smaknuti.
Dobiju li Montes i Ruiz... - Nešto me zbunjuje.
Koliko vam oni vrijede?
Razgovaramo o slučaju, a ne o troškovima.
O slučaju, naravno.
Slučaj je jednostavniji nego što mislite.
Isti je kao zemlja, stoka, nasljedstvo i slično.
Stoka?
Da. Razmislite.
Jedini način da se robovi prodaju ili kupe jest
ako se oni rode kao robovi, recimo na plantaži.
Imam li pravo?
Da. - Pa, jesu li?
Jesu li? - Da. Rođeni kao robovi na plantaži.
Nismo sigurni, ali sumnjamo.
Recimo da jesu. Ako jesu, onda su vlasništvo
i ne zaslužuju krivično pravo kao ni ormar ili plug.
I svi možemo doma. S druge strane, recimo da nisu robovi.
Ako nisu, bespravno su stečeni, zar ne?
Zaboravite pobunu, gusarstvo i ubojstva. To je sporedno.
Zanemarite sve osim najvažnijega:
Protupravnog prijevoza ukradene robe.
U svakom slučaju pobjeđujemo.
Ovaj se rat mora voditi na bojnom polju pravednosti.
Na čemu?
Bilo bi protiv svega što zastupam
pretvoriti ovo u pravnu smicalicu.
Ne znam o čemu vi govorite, ali ja govorim o srži.
Kao i ja.
Sudbina nam je,
kao abolicistima i kršćanima, spasiti te ljude.
To su ljudi, g. Baldwine, a ne stoka.
Je li Krist unajmio odvjetnika da ga izvuče na tehnikaliju?
Otišao je plemenito na križ. Znate li zašto?
Da bi nešto dokazao.
Da bi nešto dokazao, kao što to moramo i mi.
Ali Krist je izgubio.
Mislim da vi... - Ne, gospodine. Nije.
Vi želite pobijediti, g. Joadsone? - Svakako.
Ja svakako želim.
Katkad mi ne plate ukoliko ne pobijedim.
Što nas vraća prijašnjem pitanju.
Cijene.
Kako bih bolje radio od odvjetnika sina Božjega,
trebat će mi 2,50 dolara na dan.
Tko su oni?
Izgledaju kao da im je pozlilo.
Oni su zabavljači.
Ali zašto izgledaju tako jadno?
Vi ne pripadate ovamo.
Vaš stol ne pripada ovamo.
Ovo je zemlja Temnea.
Kako ste, gospodine?
Kako ste?
Hoćeš sjesti? Sjedni u zemlju Mendea.
Što radiš, Temne?
Želiš nevolje? Dođi još jednom na naš teritorij.
Pokazat ću ti put prema zemlji Sherbroa.
Tamo?
Žao mi je, ne razumijem.
Oprostite.
Ja sam Roger Baldwin.
Ovo je Theodor Joadson iz Udruge protiv ropstva.
A ovo je profesor Gibbs, jezičar.
Što hoćete?
Nastavite. Neka govore.
Jeste li ovo već vidjeli?
Mogu te ubiti golim rukama, prije nego podigneš mač.
Ovo pripada vama?
Pripada li...
Ne. U redu.
Moram znati odakle ste.
Što je rekao?
Nisam razumio ni riječ. Brblja bez veze.
Mislim da je rekao da mu pokažete kartu.
Što misliš?
Hoće li nam pomoći?
Ne znam.
Podsjeća me na Fulu iz Baome,
onoga koji skuplja slonov izmet iz usjeva.
Skupljač izmeta mogao bi biti baš taj kojega trebamo.
Evo, Afrika. Jeste li odavde?
Afrika?
Što hoće?
Idiot. Voli slušati sebe kako govori.
Jeste li iz Zapadnih Indija?
Sva trojica su idioti.
Što je rekao?
Rekao je da moraju otići.
Evo ih! Emancipacija je Božja volja!
Vidi, opet oni ljudi jadnog izgleda.
Bog te blagoslovio.
Ne bojim se tebe ni tvojih vradžbina!
Položi ruku na ovu knjigu i molit ću se za tebe.
U tišini noći,
kad su Španjolci nakon molitve utonuli u krjepostan san,
divljaci su se oslobodili okova,
iskrali na palubu poput grabežljivaca
i napali posadu ovim sabljama i noževima.
Ne mogu prenaglasiti nehumanost...
Jesi li shvatio tko je on?
Nekakav savjetnik. Možda njihov.
Nezadovoljeni smrću žrtava, unakazili su bar jednu.
A on?
Raskomadali su običnog kuhara njihove rase.
Možda njihov.
Da nije bilo hrabrosti gospode Ruiza i Montesa
koji su se izborili za kormilo i doplovili Amistadom ovamo
pod stalnom prijetnjom, možda nikad ne bismo čuli za pokolj.
Da nije bilo njihove hrabrosti,
ovi zlikovci bi izbjegli pravdu. Ali nisu.
Skupljač izmeta?
Imam užasan osjećaj da govori u naše ime.
Znate li razliku između krave i kupusa?
Između cigle i medvjeda?
Ili između tvora i predsjednika?
Španjolska vlada se nada da ne znate, a reći ću vam i zašto.
U ovom slučaju nije riječ o umorstvu ili pokolju.
Riječ je o razlici između tu i tamo.
Pokazat ću vam nešto.
Otvori usta.
Jasno, ne razumije me. Ne govori engleski.
Abra su boca.
Ali zar ne razumije ni to?
Rodio se na kubanskoj plantaži, to oni govore.
Možda mu se jednostavno ne sviđate, g. Baldwine.
Ne bi bio prvi, g. Holabirde.
I ovo je naučio na plantaži? Ovaj dekorativan detalj?
Kubanska plantaža.
Ustanite.
Levántate.
Ustanite.
Hvala.
Ja bolje govorim španjolski, a rođen sam u Philadelphiji.
Na španjolskim plantažama robovi žive na svoj način
i govore svojim jezicima. Što će im Španjolski?
'Donesi, nosi, stani.'
Često su geste dovoljne za robove kao i za životinje.
Časni sude!
Ja predstavljam gospodu Ruiza i Montesa.
Sjećam se.
Imam račun za kupnju robova izdan u Havani.
Sjećam se i toga.
Na njemu su pored uplaćene svote i njihova imena.
Jose, Bernardo, Paco itd.
U ime mojih klijenata, predajem dokument sudu.
G. Baldwine, podastrli ste sudu indicijske dokaze.
Imate li uz njih išta od stvarne dokumentacije
koja bi mogla ovo pobiti i podržati vaše tvrdnje?
Siguran sam da bih je mogao stvoriti kao i oni.
Drugim riječima, nemate.
Je li tako?
Imam njih.
Bojim se da me se to neće dojmiti.
Mislim da ste bili dobri.
Mislite li?
Bolji nego što sam očekivao.
Hvala vam, mislim.
Iako sam se na trenutak zabrinuo
da biste mogli zaboraviti da je ovo slučaj kao i svi drugi.
Ne morate se brinuti zbog toga. - Dobro.
Zdravo, Cinque.
Ja sam Roger Baldwin, vaš odvjetnik.
Da.
Hvala.
Dobro.
Moram dokazati odakle si.
Želiš im objasniti odakle smo.
Kako ćeš mi to reći?
Kako ti mogu objasniti odakle smo?
Možda... - Zašto ne...
Oprosti, ti bi prvi trebao govoriti.
Odavde. Odavde sam ja.
Ovo. Sve ovo.
Moja domovina.
Ovdje.
Kuba. Kuba je otok.
Amistad.
Ovdje ste vi...
Ovdje su svi pobijeni.
Kuba, Amistad.
Kuba, je li tamo tvoj dom? Mislim da nije.
Ali... Oprosti.
Afrika.
To je tvoja domovina, zar ne?
To je tvoja domovina. Da?
Vi ste došli odatle.
Ovo je
udaljenost koju smo prošli.
Što sad? Daj mi te papire!
Zar nećemo ući? - To ništa ne vrijedi!
Zašto ne? Što ćemo sad?
Ovo je sudski nalog koji nam dopušta ulazak na brod.
Što su oni htjeli? - Htjeli su se ukrcati.
Rekao sam im da trebaju ovakav. Ispravni.
Ne idete?
Ukrcali su se. - Ti si kriv.
Ja? - Zašto si otišao?
Ako si tamo ostavio papir, moramo po njega, ne?
KARTA KUBE
Svjetlo.
Upalite svjetiljku, g. Baldwine.
Pokušavam.
G. Joadsone?
Je li vam dobro?
Jest.
Ovi papiri,
tražim da ih pregledate,
dio su tovarnog lista koji sam jučer uzeo s Amistada.
Na prvi pogled doima se kao da govore u prilog optužnici.
Naveden je teret.
Teret nosi imena za koje gospoda Ruiz i Montes
tvrde da predstavljaju moje klijente.
Zapisana su u marginama.
Ali ovo uopće nije tovarni list Amistada.
Pogledajte.
Ovo je dio tovarnog lista portugalskog plovila.
Zloglasnog prekooceanskog robovskog broda Tecore.
Tecora.
I mogu dovesti svjedoka koliko hoćete, koji će potvrditi
da ona trguje uz obalu Zapadne Afrike,
Obalu Slonovače, Sierre Leone.
Znam o čemu razmišljate.
Sierra Leone je protektorat britanske krune.
Ropstvo je tamo zabranjeno.
Njezina glavna luka preimenovana je u Freetown.
Kako se onda portugalski brod tamo bavi trgovinom robova?
Reći ću vam kako. Jednom riječju.
Protuzakonski.
Što god ovi ljudi rekli, nebitno je
jer ovo dokazuje da lažu.
Putovanje mojih klijenata nije započelo u Havani,
kao što oni uporno tvrde.
Putovanje mojih klijenata
započelo je mnogo dalje.
Podcijenio sam vas, gospodine!
Doista jesam.
Primit ću to kao kompliment. - I trebate.
Mislim da ste uspjeli.
Ne vjerujem da će ovo završiti negativnim ishodom.
Krvarim li?
Nije mi ništa?
Čime sam to zaslužio?
Preuzeli ste slučaj, g. Baldwine.
Preuzeli ste slučaj.
Ja bih to shvatio kao kompliment.
Kao što možete razumjeti,
želim da djelujete brzo, prije nego što ti Afrikanci
postanu teret za naše dvije zemlje.
'Velike zemlje.'
Velike zemlje.
Uostalom, posao dvije zemlje je međusobno poslovanje.
Izvrsno, Vaša Visosti.
Ropstvo je osnova poslovanja u Novom svijetu.
Bez njega, naša dobra volja i dobri trgovački odnosi...
'Bili bi ugroženi.'
Bili bi ugroženi.
Bez njega možda vam ne bismo mogli pomoći
u vašoj časnoj borbi protiv Britanaca.
Kao zemlje robovlasnice, moramo čvrsto stati zajedno.
Izrecite riječi čovječnosti za vaše građanske mase,
ali čvrsto držite vlast kojom ih štitite.
Ta je vlast, naravno, njihovo bogatstvo.
Afrikanci ne smiju biti oslobođeni.
Uz najiskrenije divljenje,
Isabella II., kraljica Španjolske.
Neću se pokoriti volji neke pubertetske kraljice.
Zaboravite ih. Nevažni su.
Predpubertetska.
Morate se zabrinuti što to znači ovdje, a ne tamo.
Volio bih da mi netko kaže što to znači!
Ledere, sam si rekao da je to nevažno. - Više nije.
John Calhoun me posjetio.
Objasnio mi je zašto ovaj slučaj ima veće značenje,
simboliku, da uporabim njegove riječi,
za Jug nego za Sjever.
Ukoliko se Afrikanci smaknu,
abolicisti će to iskoristiti i dobiti pristaše.
S druge strane, ukoliko se oslobode,
Calhoun me uvjerava da će se Jug tako ujediniti protiv vas
da možete zaboraviti drugi mandat.
Zbog ovoga?
I gore od toga. - Što može biti gore?
Calhoun vjeruje, a i ja se djelomično slažem,
da nas ovo može dovesti do građanskog rata.
Ovo? - Da, g. Predsjedniče.
Ali nije sve izgubljeno.
Porota im je naklonjena, ali porote se mogu raspustiti.
Mogu?
Ali vjerujem da moramo ići još dalje i ukloniti suca.
Zar možemo i to?
Može ga se nagovoriti da se povuče iz raznih razloga.
S tim na umu sam preispitao moguće zamjene
i našao jednoga za kojega sam uvjeren da je bolji.
Mlad je,
što znači da ima karijeru pred sobom, a ne iza sebe.
Što znači da neće osjetiti potrebu za velikodušnošću.
I posebno je nesiguran zbog svojega katoličkog naslijeđa.
Katolik je? - Djed mu je bio katolik,
što mladi g. Coglin čitav život nastoji prikriti.
G. Predsjedniče, upoznajte suca Coglina.
Drago mi je. Hvala što ste došli.
Čitao sam u novinama
sagu o Amistadu.
U pravim novinama.
Da, gospodine.
Nesreća u posljednjem poglavlju.
Upravo sam vam se zato došao nametnuti u Massachusetts.
Niste mi se nametnuli.
Kako je taj mladi odvjetnik primio novost?
Mirno, gospodine. Mirno.
Stvar je u tome da je sve obavio kako treba.
Dokazao je slučaj. - Je li?
Iznenađujuće, ali jest.
Znači da će to morati ponoviti.
Kao i s drugim stvarima, drugi put mora biti lakše.
Bojim se da je nebitno što će učiniti drugi put.
Priča se da je Van Buren sam odabrao suca.
Ne.
Stid me je priznati da sam pogrešno smatrao
da su nam izvršna i sudska grana odvojene.
Ne više od ovih, g. Joadsone.
Ne više od ovih.
Sad znate. - Da.
Gospodine.
G. Predsjedniče, da vi vodite slučaj... - Ali ne vodim ga.
I hvala Bogu za to.
Ali da ga vodite, što biste učinili?
Pa...
Kad sam bio odvjetnik, davno prije,
shvatio sam nakon mnogo suđenja i pogrešaka,
da u sudnici
pobjeđuje onaj koji ispriča bolju priču.
Posve neodvjetnički,
darujem vam tu mudrost besplatno.
Zahvaljujem vam na vašem vremenu.
Koja je njihova priča?
Gospodine?
Koja je njihova priča?
Iz Zapadne Afrike su.
Ne. Koja je njihova priča?
G. Joadsone, odakle ste vi izvorno?
Iz Georgije.
Georgije? - Da.
Govori li to što ste vi? To je vaša priča?
Ne.
Vi ste bivši rob koji je posvetio svoj život
ukinuću ropstva i pobjedi nad svim postavljenim preprekama.
To je vaša priča, zar ne?
Vi i taj mladi tzv. Odvjetnik,
dokazali ste da znate što su oni.
Afrikanci. Čestitam.
Ono što ne znate,
a koliko vidim, niste se ni potrudili saznati
tko su oni.
Je li tako?
Sedam...
Osam...
Devet...
I deset...
Sada vi, g. Baldwine.
Brojite od jedan do deset na jeziku Mendea.
Jedan.
Dva.
Tri.
Četiri.
Točno. Pet.
Što se dogodilo?
Jedan je sinoć umro.
Htjeli smo uzeti tijelo i pokopati ga.
Što oni hoće? Živjeti s njim?
Žele ga pokopati.
Moraju ga pokopati prema svojim poro vjerovanjima.
Inače će ih njegov duh vječno progoniti.
Da ja upravljam ovim mjestom,
zanemario bih pravila i dopustio im da ga pokopaju.
I ja sam mislio isto.
Moje ime je Kai Nyagua.
I James Covey.
Govorim Mende i engleski, njegov jezik.
Vas dvojica ćete razgovarati preko mene.
Gledaš odjeću?
I imena.
Britanska mornarica me je spasila iz ropstva.
Nikad se nisam vratio.
Pojavio se problem.
Sudac koji je vjerovao da vas treba osloboditi smijenjen je.
Pozvan je novi sudac, ovaj put bez porote.
Kako je to moguće? Poglavica se ne može smijeniti.
Ne mogu ti to objasniti na način na koji bi razumio.
A ni ja.
Mogu samo reći da se to dogodilo.
Ja nisam veliki govornik ni savjetnik, Cinque.
Nisam velika osoba u svojem zvanju.
Ne znam mogu li sam novog suca uvjeriti da vas pusti.
Trebam tvoju pomoć.
Kada dođemo na sud, želim da ti govoriš.
Ja nisam nikakav savjetnik.
Ne mogu govoriti u ime ostalih.
Cinque, ostali kažu da možeš.
Kažu da si ti glavni ovdje.
Nisam.
A što sam to čuo o lavu?
Kažu da si posve sam
ubio najstrašniju zvijer koju je itko ikad vidio.
Zar to nije istina?
Lav je ubio nekoliko ljudi.
Čak i naših lovaca.
Svi smo se, uključujući i mene, bojali.
Ležao sam sa svojom obitelji,
kada se odjednom pojavio.
Kada je krenuo na mene,
podigao sam veliki kamen i bacio ga.
I kao nekim čudom, pogodio sam ga.
Ne zna kako ga je kamen ubio, ali bio je mrtav.
Kamen.
Primio sam zahvalnost svih u selu.
I poštovanje.
Odnosili su se prema meni kao prema kraljeviću.
Dali su mi dobru odjeću.
Sve stvari koje su mi dali sam prihvatio.
Ali sam znao da ih nisam zaslužio.
Kada sam bacio kamen na zvijer,
da sam promašio, ne bih sada objašnjavao te stvari.
Bio bih mrtav.
Razumiješ?
Ja nisam velik čovjek,
samo imam sreće.
Mogao bih se složiti s tobom, ali nešto si zaboravio.
Drugi lav.
Amistad, Cinque. Pobuna.
Je li i to bila slučajnost? Sumnjam.
To nije bila hrabrost.
Svaki čovjek bi učinio isto da se vrati svojoj obitelji.
I ti bi to učinio.
Netko je rekao da bi to moglo biti tvoje.
Žena mi je to dala.
Da me čuva.
Moraš mi ispričati kako si dospio ovamo.
Udarit ću te u glavu, budeš li govorio.
Dat ću ti svoj dio žetve. Dat ću ti sve ako...
LOMBOKO, UTVRDA ROBOVA
Bog vas blagoslovio.
Bog vas sve voli. Bog vam oprašta.
Ovaj je bolestan. Ne daj mu ništa.
Njoj.
Njoj ne.
HAVANA, KUBA
Nemamo mnogo vremena. Crnac žirafa.
Idemo, idemo. Nemamo vremena. Musavi crnac.
Visok i mršav.
Još jedan mršavi.
Idući ide ispod. Crnac Bernardo.
Bernardo.
Pod palubu. Svi.
Htio sam ubiti i njih.
Ali, uvjerili su neke od nas da će nas vratiti doma.
Hvala, gospodine.
G. Holabirde.
Dobra priča.
Spletka, otmica,
hrabrost u neizrecivoj patnji.
I sve je istina. Dobro. Recite mi je li i ovo istina.
Neka plemena u Africi stotinama, tisućama godina
imaju robove.
Prevedite.
Da.
I pod kojim je okolnostima netko mogao postati rob,
recimo u plemenu Mende, kojem vi pripadate?
Prevedite.
Ratovi, dugovi.
Shvaćam. I koliko ljudi je vama dužno?
Mislim da ne shvaćate.
Molim? - G. Holabird pokušava zastrašiti moga kolegu.
Riječ 'rob' na jeziku Mendea bliža je riječi 'radnik'.
Posjeduju li ti radnici zemlju koju obrađuju? Primaju plaće?
Mogu li odbiti rad ako tako odluče?
Časni suče, on ispituje prevoditelja!
Prevoditelj odgovara umjesto svjedoka.
Svjedok nije dobio priliku... - G. Baldwine!
U redu, g. Baldwine!
Ropstvo, odrađivanje duga, kako god to želite nazvati.
Princip je isti.
Njemu je poznat princip.
Nakon svega, riječ je samo o novcu, nije li?
Robovi, proizvodnja, novac. Takva je zamisao.
Bilo to ovdje ili tamo.
Ali, zbunjen sam.
Ubija li vaš narod svoje robove tako rutinski
kao što ste nam živopisno ispričali?
Jasno da ne. Koji bi bio smisao toga?
Ubijanje robova isto je kao i spaljivanje vlastite kuće.
Ili kolibe. Zar ne?
Kako objašnjavate taj paradoks?
Ne razumijem na što mislite.
Sigurno razumijete. Kao i svi ovdje.
Ponašanje koje pripisujete svojim mučiteljima,
žrtvama, da budemo precizniji, kao ni vaše svjedočenje,
nema smisla.
Čak ni vama.
Ali, hvala vam za to.
Kao i sve izmišljene priče, bilo je zabavno.
To je sve.
Kapetane Fitzgeralde,
objasnite nam svoje dužnosti u kraljevskoj mornarici.
Potraga za brodovima s robljem oko Obale slonovače.
Zbog?
Ropstvo je zabranjeno po britanskom zakonu.
Ipak, otmice slobodnih ljudi iz britanskog protektorata
i njihov prijevoz u Novi svijet nisu nepoznate?
Čak ni neobične, nažalost.
Što od njegove priče nalazite vjerodostojnim?
Njegov opis utvrde robova, kao prvo.
Takvo mjesto postoji.
Vidjeli ste je?
Nismo je uspjeli pronaći, no postoje dokazi da postoji.
Kakvi dokazi? Glasine?
Izvješća.
Poput ovoga koje je Cinque danas podijelio s nama?
Njezino postojanje, gospodine, prijavljeno je.
Cinque je opisao hladnokrvno ubijanje velikog broja ljudi.
G. Holabird misli da je to paradoks. A vi?
Kada trgovci robljem povjeruju da će biti uhvaćeni,
često zatočenike bacaju u more i tako uklanjaju dokaze.
Potapaju stotine ljudi? - Da.
Ta trgovina robljem ne čini mi se kao unosan posao.
Proći kroz sve to samo da bi ih se pobacalo u more.
Ne, vrlo je unosna.
Kada bismo bar mogli potkrijepiti Cinqueovu priču.
Nekim dokazom. - Inventar.
Ovo?
S Tecore?
Pogledate li naći ćete zabilješku od 10. svibnja
u kojoj se broj robova na brodu smanjuje za 50.
Što to znači?
Povežete li to sa Cinqueovim svjedočenjem,
rekao bih da to znači sljedeće:
Posada Tecore je uvelike precijenila svoje zalihe hrane
i riješila je problem bacivši 50 ljudi u more.
Gledam u isti tovarni list.
Oprostite, ne vidim gdje piše: 'Bacili smo 50 ljudi u more.'
10. svibnja ili bilo kojeg drugog dana.
Dakako da ne vidite.
Vidim da se promijenila težina tereta.
Vidim smanjenu kilažu, ali to je sve.
Jednostavno je. Stravično aritmetički.
Možda vama,
ali meni je to potrebno na papiru i bujnija mašta.
A što mislite, o kojem se teretu radilo?
Možda o jarbolu i jedrima?
Dajte...
...nas slobodni.
Dajte nas slobodni.
Dajte...
...nas slobodni.
Časni suče,
upozorite branjenika da ne smije ometati postupak...
Dajte nas slobodni!
Želimo li ikakav red u sudnici,
on ne može vikati 'Dajte nas slobodni',
ili bilo što drugo dok ja ispitujem svjedoka!
Dajte nas slobodni!
Ne moraš se pretvarati da te to zanima.
Nitko te ne gleda osim mene.
Ne pretvaram se. Počinjem to razumijevati.
Patili su više od nas. Život im je bio pun patnje.
Onda se rodio on i sve se promijenilo.
Tko je on?
Ne znam. Ali kamo god krene, prati ga sunce.
Ovdje svojim rukama iscjeljuje ljude.
Štiti ih.
Daju mu djecu.
Što je ovo?
Mogao je i hodati morem.
Ali onda se nešto dogodilo.
Zarobili su ga i optužili za zločin.
Ovdje je vezanih ruku.
Sigurno je nešto učinio.
Zašto? Što smo mi učinili?
Ma što to bilo, bilo je dovoljno da ga ubiju.
Želiš li vidjeti kako su ga ubili?
Yamba, to je samo priča.
Ali pogledaj. To nije svršetak.
Ljudi su skinuli njegovo tijelo s te stvari.
Odnijeli su ga u pećinu i umotali u platno, kao i mi.
Mislili su da je mrtav, ali on se opet pojavio i progovorio.
A onda se na kraju uzdigao u nebo.
Tamo ide duša kad ovdje umreš.
Tamo ćemo i mi otići kad nas ubiju.
Ne čini se tako loše.
Baukei...
Podigni glavu.
Svi ustanite.
Nakon pažljivog razmatranja,
smatram nemogućim zanijekati snagu vladinog stajališta.
Ne sumnjam da su okružni tužitelj Holabird,
njezino katoličko Veličanstvo, Isabela od Španjolske
i njezin vjerni ministar, g. Calderon,
postupili s potpunom vjerom
u ispravnost svoga gledišta.
Također vjerujem da su gospoda Ruiz i Montes
krivo prikazali porijeklo zatočenika.
To je ključno za njihovu sudbinu,
kao i sudbinu Španjolaca.
Jesu li oni rođeni u Africi?
Odgovor na to bitno će utjecati
na odluku ovog suda, pitam ponovno.
Jesu li rođeni u Africi?
Vjerujem da jesu.
I zbog toga
zahtjev Njezina katoličkog Veličanstva nema osnove.
Kao ni oni za spašavanje poručnika Meada i Gedneyja.
Ovime naređujem uhićenje gospode Ruiza i Montesa.
Od strane saveznih maršala
zbog trgovine robljem!
Oslobađanje Afrikanaca
i njihov prijevoz
o trošku ove vlade
u njihove domove u Afriku!
Uspjeli smo, Joadsone! Uspjeli smo!
Covey, reci im! - Mislim da znaju!
Pogledajte ih.
Ono što najviše zbunjuje Njezino Veličanstvo
jest ta arogantna neovisnost američkih sudova.
Ako ne možete vladati sudovima, ne možete vladati.
G. Calderone, svaki pravi Amerikanac će vam reći
da nas neovisnost naših sudova održava slobodnima.
Johne, drago mi je da si došao.
G. Predsjedniče.
Senator Calhoun je došao.
Johne!
Bojao sam se da nam se nećete moći pridružiti.
Možete se opustiti, g. Predsjedniče.
Hvala. Izvolite.
Upoznajte g. Calderona, španjolskog veleposlanika.
Mislio sam da si rekao da neće doći. - Tako je rekao.
Vidite, g. Calderone,
sve je više ljudi u ovom dijelu zemlje
koji smatraju da mi na Jugu
nismo samo geografski ispod njih.
Zanemaruju činjenicu da je ropstvo toliko utkano
u tkaninu ovog društva da bi njegovo uništenje
uništilo nas kao narod.
Ono je nemoralno, to je sve što znaju.
Stoga smo takvi i mi.
Nemoralni i inferiorni.
Inferiorni smo samo u jednome.
Nismo tako vješti u zaradi,
nismo imućni kao naši sjeverni susjedi.
Još uvijek se borimo.
Oduzmete li nam krv života...
Svi znamo što će se dogoditi. I Sjeveru i Jugu.
Oni postaju gospodari, a mi robovi.
Ali ne bez borbe.
Senator Calhoun je skroman.
Nije inferioran ni u umješnosti pretjerivanja.
Upitajte se, g. Calderone,
koji sud želi biti odgovoran za iskru koja izazove požar?
Koji predsjednik želi biti na dužnosti
kada ona dođe do njega?
Sigurno niti jedan sud prije ovoga.
Sigurno niti jedan predsjednik prije ovoga.
Stoga nas nemojte preoštro suditi.
I prenesite to Njezinom Veličanstvu.
Jer prava odluka koju su sud i predsjednik morali donijeti
nije ona jesu li ti otrcani Afrikanci
podigli mač na svoje neprijatelje,
nego
moramo li mi?
Dođite, g. Joadsone.
Te vijesti...
Loše su, naravno.
Ali, možda će nam biti dragocjeniji mrtvi nego živi.
Mučeništvo, g. Joadsone.
Od zore kršćanstva nismo imali veću moć za promjenu.
Znate da je to istina.
Istina je, g. Tappane,
a vjerujte mi kad vam govorim, vidio sam to,
da postoje ljudi čija je mržnja ropstva jača od svega,
osim od one prema samim robovima.
Želite li potaknuti takvu mržnju u čovjeku, g. Joadsone,
razgovarajte ovako s njim i i ona će se možda ostvariti.
Naš predsjednik,
naš 'poglavica',
žalio se Vrhovnom sudu.
Što to znači?
Morat ćemo na ponovno suđenje.
Znam da je to teško razumjeti.
Ni ja ne razumijem.
Rekli ste da će biti pravorijek. Dobijemo li, slobodni smo.
Ne, ne. Rekao sam da smo dobili na državnoj razini.
To ste rekli!
Ne, rekao sam da smo dobili na državnoj razini! Idemo dalje.
To ste rekli! To ste rekli!
U redu, jesam! Rekao sam!
Rekao sam, ali nisam trebao.
Ono što sam trebao reći... - Ne mogu to prevesti.
Što ne možeš prevesti? - Ne mogu prevesti 'trebao'.
Nema riječi 'trebao' u vašem jeziku?
Ne! Ili nešto napravite ili ne.
Ono što sam mislio reći... Ono što sam mislio?
Ne na taj način.
Pokušaj me shvatiti, Cinque.
'Mislio'je isto što i 'trebao'. Na razumijete jezik.
Cinque, slušaj me.
Shvati što ti govorim.
Ono što sam ti rekao prije pravorijeka
skoro je kako stvari ovdje stoje. Skoro.
Skoro.
Da, ali ne uvijek.
I to se ovdje dogodilo.
Kakvo je ovo mjesto?
Gdje skoro kažete ono što mislite i skoro vrijedi zakon?
Kako možete tako živjeti?
Njegovoj Ekscelenciji, Johnu Quincyju Adamsu,
predstavniku Massachusettsa u Donjem domu Kongresa.
G. Joadson mi je rekao da ste upoznati
s nedaćama Afrikanaca s Amistada.
Ako je tako, onda znate i da smo bili uspješni
u svakom koraku njihove obrane.
No unatoč tome
i unatoč maloj vjerojatnosti ponovnog mandata Van Burena,
žalio se na naš pravorijek najvišem sudu u zemlji.
Siguran sam da ste svjesni
da su sedmorica od devetorice sudaca i sami robovlasnici.
Gospodine, trebamo vas.
Ukoliko je ikada postojalo vrijeme
da se zaborave dnevni poslovi i pripremi za bitku,
to vrijeme je stiglo.
Ciceron je jednom rekao Klaudiju u obranu republike
da ishod čitavog rata ovisi o životu najhrabrijeg čovjeka.
U ovom slučaju, vjerujem da ovisi o dvojici.
O hrabrom čovjeku u okovima po imenu Cinque i o vama.
Roger S. Baldwin, odvjetnik
G. Tippings, ispričajte me na trenutak.
Ima li vijesti od g. Adamsa? - Što kaže Cinque?
Ne želi razgovarati s vama.
Ne želi razgovarati sa mnom?
Ne.
Kako napreduje tvoj engleski? Ništa bolje nego moj Mende.
Znam da ne želiš razmišljati o tome,
ali, jesi li pomislio da sam ti ja sve što imaš?
Jer budući da je moja praksa posve propala,
ti si sve što ja imam.
Vidiš, ovo sam ja.
Vidiš kako to ide?
A ovo je za mene.
Još prijetnji smrću.
Neke su potpisane.
I to od mojih stranaka.
Ili bih trebao reći, bivših stranaka.
Još je jedna posljedica gubitka stranaka.
Sada sam slobodan
sjediti ovdje sve dok me ti ne priznaš.
Razumio si tu riječ, zar ne?
Slobodan.
Onda ćemo samo sjediti.
Cezar.
Ciceron se obratio Cezaru, a ne Klaudiju.
Klaudije je rođen stotinu godina poslije.
Imali ste pravo, bio je jedan od njih dvojice.
To je on?
Da, g. Predsjedniče.
Otključajte vrata.
Adams koketira s abolicionistima 15 godina,
ali, još uvijek nije zaplesao s njima.
Koliko je uopće star?
Dovoljno da zna da nikoga neće povesti kući s plesa.
Čujem da prespava tri četvrtine sjednice.
Da vidimo, predsjednik, kongresnik, odvjetnik.
Čovjek željno iščekuje ono što slijedi.
Kako li je to? - Što?
Spoznaja da će te uz sva tvoja dostignuća
pamtiti samo kao sina velikog oca.
Johna Quincyja Adamsa pamtit će samo po srednjem imenu.
Postoji li išta jadnije od bivšeg predsjednika?
Govorio sam o Johnu...
Gospodine? - Da.
Cinque pita jeste li razmišljali o pitanju ovlasti?
Što?
Pošto su zauzeli brod daleko na moru
i pošto ni Španjolska ni Amerika ne posjeduju more,
kako to da se primjenjuje sporazum?
Reci mu da sporazum ne priznaje ograničenja ovlasti.
Onda? - Pitat će me zašto.
Jer sam ja tako rekao.
Oprostite, gospodine. - Da.
Cinquea zanima, ako je vlasništvo Ruiza i Montesa,
kako vrijedi sporazum kad je između Amerike i Španjolske?
Ili njihovih državljana.
'Ili njihovih državljana' uključeno je u sporazum.
Hvala, gospodine.
Ali, dobra primjedba.
Ima li Velika Britanija kakav sporazum sa Zapadnom Afrikom
koji bi bio jači od onoga između Španjolske i Amerike?
Ne.
Ima li Velika Britanija ugovor s Amerikom koji... - Ne.
Ima li Amerika sporazum sa Zapadnom Afrikom? - Ne.
Ima li Španjolska sporazum sa Zapadnom Afrikom? - Ne.
Ima li Commonwealth Connecticuta sporazum?
Ne, ne, ne. Prestani!
Skinite mu okove.
Žao mi je, imam strogu zapovijed...
Skinite mu okove, molim vas.
Da, g. Predsjedniče.
Ovo je phalaenopsis, orhideja iz Kine.
A ovo je jaglac iz engleskog vrta.
Ovo je ljiljan s juga Francuske.
Ovo je ruža blush noisette.
Dolazi čak iz Washingtona.
Ali, nemoj to nikomu reći.
Samo izvoli.
Afrička ljubičica. Ne znaš kako sam teško došao do nje.
Razumiješ da ideš na Vrhovni sud.
Znaš li zašto?
To je mjesto gdje će nas konačno ubiti.
Ne.
Zapravo, možda je i to istina.
Ali, nisam tako mislio.
Postoji još jedan razlog, važniji.
Iako moram priznati da je važniji nama nego vama.
Nemoj...
Znaš li tko sam ja? Je li ti tko rekao?
Što su ti rekli?
Da ste vi poglavica. - Bio sam poglavica.
Poglavica ne može biti manje od poglavice, čak ni u smrti.
Volio bih da je ovdje tako, Cinque.
Ne znaš koliko.
Čovjek se trudi vladati mudro i jako.
Trudi se vladati tako da poboljša živote sugrađana.
Čovjek nastoji ubiti lava.
Nažalost, nije uvijek dovoljno mudar ili jak.
A vrijeme ide dalje
i trenutak prođe.
Slušaj, Cinque.
Iznijet ćemo vaš slučaj
pred najviši sud u našoj zemlji.
Borit ćemo se s lavom koji može rastrgati našu zemlju.
Sve što imamo na našoj strani je kamen.
Znam da nisi htio biti u središtu ovog
povijesnog sukoba kao ni ja,
no u njemu smo se našli čudnim spletom okolnosti
i čitav svijet nas gleda.
Što nam je činiti?
Hoće li nam pomoći? Ima više pitanja nego odgovora.
Što je rekao? - Oprostite, nisam razumio.
Cinque, gledaj.
Iskren sam prema tebi. Sve ostalo bilo bi neuljudno.
Govorim ti, pripremam te,
objašnjavam ti
da je zadatak pred nama iznimno težak.
Nećemo tamo ići sami.
Sami? Ne. Pravda je na našoj strani. Pravednost je uz nas.
Imamo i g. Baldwina.
Mislio sam na svoje pretke.
Posegnut ću u prošlost.
Daleko, do početka vremena...
I moliti ih da mi dođu pomoći...
Na suđenju.
Posegnut ću za njima i dozvati ih.
I oni moraju doći.
Jer sam u ovom trenutku ja razlog njihovog postojanja.
Časni suci,
tješi me činjenica da je moj kolega, g. Baldwin
tako sposobno i u potpunosti vodio slučaj
da mi nije ostavio gotovo ništa za reći.
Ipak,
zašto smo ovdje?
Kako se obična parnica o vlasništvu
našla pred Vrhovnim sudom SAD-a?
Bojimo li se da su niži sudovi propustili istinu
ili nas je strah od građanskog rata
naveo da nametnemo simboliku slučaju koji je nije tražio?
I zar ćemo sada zanemariti istinu
iako ona stoji pred nama, ponosno poput planine?
Istina...
Istina je istjerana iz ovog slučaja poput roba,
progonjenog od suda do suda, jadnog i bijednog.
I to bez nekog pravnog znanja optužbe, mogao bih dodati,
već dugom, moćnom rukom predsjedničkog ureda.
Da, ovo nije obična vlasnička parnica,
nego najvažniji slučaj ikad iznesen pred ovaj sud.
Jer ono o čemu se zapravo radi
jest sama priroda čovjeka.
Ovo su...
Ovo su transkripti pisama ministra Johna Forsytha
i španjolske kraljice, Isabelle II.
Tražim da ih
pročitate u vašem razmatranju.
Hvala.
Ne bih ih zasad dirao, osim izraza koji se ponavlja.
Kraljica neprestano spominje naše 'nesposobne sudove.'
Pitam se kakvi bi njoj više odgovarali?
Sudovi koji dosuđuju protiv Afrikanaca?
Ne bih rekao.
A evo i zašto.
Njezino Veličanstvo želi sud koji djeluje kao i njezini.
Sudovi kojima se to 11-godišnje dijete igra
u svom čarobnom kraljevstvu po imenu Španjolska.
Sud koji će postupiti kako mu se kaže.
Sud kojim se može igrati kao lutkom.
Sud, čini se, kojim bi se naš vlastiti predsjednik
Martin Van Buren ponosio.
Hvala.
Ovo je proglas predsjednikova ureda.
Zove se 'Izvršni pregled.' Siguran sam da ga svi čitate.
Ili sam siguran da se predsjednik nada da ga čitate.
Ovo je najnoviji broj.
Unutra je članak koji je napisao 'revni glas Juga.'
Možda je to moj bivši potpredsjednik, John Calhoun.
Nikad nije postojalo društvo
u kojem se jedan sloj nije uzdizao radom drugoga.
Možemo se vratiti u prošlost sve do biblijskih vremena,
povijest to dokazuje.
Čak i u raju, gdje je samo dvoje bilo stvoreno,
jedan je bio podređen drugome.
Ropstvo je uvijek bilo s nama
i nije grješno ni nemoralno.
Kao što su rat i otpor prirodna ljudska stanja,
tako je i ropstvo prirodno koliko je i neizbježno.
Moram reći da se ne slažem s 'revnim glasom Juga'
i s našim predsjednikom koji očito dijeli ta gledišta
i tvrdim da je prirodno ljudsko stanje,
iako znam da je to kontroverzna zamisao,
sloboda.
Sloboda.
Dokaz je ono što će čovjek, žena ili dijete učiniti
da je povrati kad im se oduzme.
Slomit će lance, uništiti neprijatelje.
Nastojat će protiv svih izgleda i predrasuda
vratiti se doma.
Cinque, hoćeš li ustati?
Da te svi mogu vidjeti.
Ovaj je čovjek crn, to svi vidimo.
Ali, možemo li tako lako vidjeti još jednu istinu?
Da je on jedini istinski junak u ovoj prostoriji.
Da je bijelac, ne bi se u sudnici borio za život.
Da je bijel i da su ga zarobili Britanci,
ne bi mogao stajati pod teretom odličja.
O njemu bi se pisale pjesme.
Pisci našega vremena pisali bi knjige o njemu.
Njegova priča bi se prepričavala u školama.
Naša djeca bi,
jer bismo se mi pobrinuli za to,
znala njegovo ime kao što znaju i ime Patricka Henryja.
A ukoliko jug ima pravo,
što ćemo s onim sramotnim i dosadnim dokumentom,
Deklaracijom nezavisnosti?
Što s njezinim zamislima?
Svi su ljudi jednaki, neotuđiva prava, sloboda...
Što ćemo s njom?
Imam skroman prijedlog.
Neku večer sam razgovarao sa svojim prijateljem Cinqueom.
Bili smo u mom stakleniku.
Objašnjavao mi je kako, kad netko od Mendea,
to je njegov narod,
kad naiđe na beznadnu situaciju,
priziva svoje pretke.
Tradicija.
Mende vjeruju, ako mogu dozvati duhove predaka,
oni kao da nikad nisu otišli.
A mudrost i snaga koju su othranili i nadahnuli
doći će mu u pomoć.
James Madison, Alexander Hamilton,
Benjamin Franklin, Thomas Jefferson,
George Washington.
John Adams.
Dugo smo oklijevali tražiti vaš savjet.
Možda smo se bojali da ćemo tako spoznati
da naša individualnost, koju toliko poštujemo,
nije posve naša.
Možda smo se bojali da će se poziv vama smatrati slabošću.
Ali, napokon smo shvatili
da nije tako.
Sada shvaćamo
da smo stvoreni da shvatimo
i prihvatimo shvaćanje
da ono što jesmo
zapravo je ono što smo bili.
Očajnički trebamo vašu snagu i mudrost
kako bismo nadvladali strahove, predrasude
i nas same.
Dajte nam hrabrosti da ispravno postupimo.
A ako to znači građanski rat?
Neka dođe.
Neka to bude posljednja bitka Američke revolucije.
To je sve što imam reći.
U slučaju SAD-a protiv Afrikanaca s Amistada,
mišljenje ovoga suda je
da se naš sporazum sa Španjolskom iz 1795,
na kojem je tužiteljstvo temeljilo svoje argumente,
ne može primijeniti.
Iako jasno piše u članku 9 da, citiram,
zaplijenjeni brodovi i teret moraju biti vraćeni vlasniku,
kraj citata, nije dokazano pred ovim sudom
da ovi Afrikanci odgovaraju tom opisu.
Preostaje nam alternativa
da oni nisu robovi
i stoga se ne mogu smatrati robom,
već su slobodni pojedinci sa zakonskim i moralnim pravima,
uključujući i pravo na pobunu
protiv onih koji im uskraćuju slobodu.
I stoga, s jednim glasom protiv,
pravorijek je ovoga suda
da se branjenici moraju odmah pustiti iz pritvora
i ako tako odaberu,
vratiti svojim domovima u Afriku.
Hvala.
Pa...
Što ste im rekli?
Koje ste riječi uporabili da ih uvjerite?
Tvoje.
Da čuva vas.
Hvala...
Baldwine.
Hvala.
Seingbe.
OSLOBAĐANJE LOMBOKOA, UTVRDE ROBOVA
Može, gospodine.
Pali.
Pali!
Pali.
Pali!
Pali.
WILLIAM HENRY HARRISON POBIJEDIO JE VAN BURENA
I POSTAO 9. PREDSJEDNIK SJEDINJENIH DRŽAVA
Pišite pismo.
Njegovoj Visosti, ministru vanjskih poslova SAD-a.
Dragi g. Forsythe,
veliko mi je zadovoljstvo izvijestiti vas da imate pravo.
Utvrda robova u Sierra Leoneu ne postoji.
uredio drdamjan
KRALJICA ISABELLA NASTAVILA JE RASPRAVU OKO AMISTADA
S JOŠ 7 AMERIČKIH PREDSJEDNIKA.
1864. NJEZINE NADE ZA 'NAKNADU' SU SE UGASILE
PORAZOM VOJSKE KONFEDERACIJE KOD ATLANTE.
CINQUE SE VRATIO U SIERRA LEONE I ZATEKAO GRAĐANSKI RAT.
NJEGOVO JE SELO BILO UNIŠTENO, A OBITELJ NESTALA.
VJERUJE SE DA SU PRODANI U ROBLJE.
Redatelj:
Scenararist: