www.titlovi.com
Barbara!
Nastavi da ideš!
Hajde, dušo!
Barbara!
Upomoć!
- Nemoj. - Pusti me.
- Mrtva je. - Carl, pusti me.
Barbara!
Pusti!
Barbara!
Prošlo je previše vremena.
Da, jeste.
Alissa, sjećaš li se gdje je to skretanje?
Dva-tri kilometra iza znaka Holland Creek.
Da li barem zna gdje ide?
Ne.
Ja znam.
Je li to to? Sveto sranje. Seane.
Skoro, čovječe. Ovo je taj put, ali imamo još...
- Ha? - Skoro!
O, moj Bože. Kao da govorim sa gluhom osobom. Blizu smo.
Znaš šta, zbog takvog stava nosim ovo.
Tvoja je ideja.
- Ovo je baš lijepo! - O, moj Bože.
- Predivno! - Šuti!
Skini ih.
Ti to ozbiljno?
- Šta je to? - Barikada
Sranje.
Veoma je ljut.
Zašto je zatvoreno?
Ne znam.
To je sranje. To je laž da ućutkaju ljude dok je oni rasparčavaju.
Nije lijepo varati Majku Prirodu.
Ne, nije. Sjeku drva koja su stara sto godina.
Neko se je naljutio.
Ja sam ljut.
- Žao mi je. - Ne, u redu je.
Zato smo došli. Da uživamo dok nije nestalo.
Ljudi.
Nemojte to da radite na stazi.
- Dolazi. Da, dolazi. - Šuti, Seane.
Ustaćeš sa mog auta.
Ustvari, možemo li se okupiti oko ovoga?
Aha. Samo ga obori.
Znači o ovom mjestu si mi pričala?
Skoro. Malo dalje dole. Ali skoro da je isto.
Sve je ista šuma.
Nekada smo ovdje kampovali svako ljeto.
To je kao porodična tradicija.
Šta misliš da li ću ovim dobiti koji plus kod tvojih roditelja...
ili kod tvog brata?
Ne bih računala na to.
U redu, šta misliš?
Dovoljno blizu? Evo. Ovo će biti super.
- Sigurna si? - Aha.
U redu. Spremimo se.
Ovo nije u redu. Ja bi trebao popravljati tvoj ruksak.
Da li je zastrašujuće to što ti je djevojka naviknuta na prirodu?
Šta? Ne, samo kažem...
barem znam da bi bila dobro i da nisam ovdje.
Da, bila bi dobro.
Žao mi je, čovječe. Samo pokušavam požuriti.
Koliko sranja si natrpao?
Samo dovoljno. Zahvalićeš mi kasnije.
Šta je sa ostalim stvarima? Hoće li biti sigurne ovdje?
Aha.
Bolje nego da ih izgubimo u šumi, zar ne?
Jesi li siguran?
Siguran sam.
Idemo. Dok se još vidi.
Jesi li ti sigurna?
Da, sigurna sam.
Barem nisi narednik kao tvoj brat.
To je onaj "polu" dio. Njegov tata.
Čuo sam to.
Ja čujem sve.
Hej. Nećeš to ponijeti.
Šta?
Vrati to u auto. Ovo je naš sastanak sa Majkom Prirodom.
Šta? To je muzika za raspoloženje. Obično ti se sviđa.
Šta čekamo?
- Znaš da je ovo pješačenje, zar ne? - Šta bi to trebalo da znači?
- Ne trebamo izgledati dobro? - Izgledaš dobro. Idemo.
Alissa, da ti nešto objasnim.
Ti si prirodna ljepotica, ok? To je dar.
Djevojke kao ja, mi moramo uzeti što imamo i popraviti.
Pored toga, moram da držim do reputacije.
- Samo smo mi. - O, Liss.
Znaš bolje od toga. Nikad nismo samo mi.
Grupo, okupite se.
U redu, ljudi. Okupite se. Priđite bliže.
Jeste li spremni? Jedan.
Dva. Svi recite "peti točak"!
Peti točak!
Sladak si kad si patetičan.
Ti nisi slatka na toj slici.
O, moj Bože. Zar mi tako izgleda kosa?
Šta?
Jesam li tako očigledan?
Opusti se. Uživaj.
Ove šume čak neće ni biti za nekoliko godina.
Hoću ako mi daš poljubac.
Tako treba.
- Staću. - Zašto?
- Izazivaš me? - Ne!
Nemoj to da radiš.
Izazivaš me?
Ovo je to otprilike?
Nastavićemo da hodamo i onda ćemo da se okrenemo i hodamo nazad?
Aha. To je to otprilike.
Odvešću vas do jedne nevjerovatne pećine blizu potoka.
- Da? - Da.
Alissa i ja smo stalno išli tamo na kupanje kada smo bili mali.
Plivanje? Nisi rekao da trebamo ponijeti kupaće kostime.
- Zaboravio sam ti reći za kupaći kostim? - Jesi.
- Na šta si mislio? - Biće ti dobro i bez njega.
Da li ti je ikada čudno vidjeti najbolju prijateljicu kako se ljubi sa tvojim bratom?
Bilo je neizbježno. Ali jeste.
Koliko dugo niste dolazili?
- Već neko vrijeme. Oko 6-7 godina. - Stvarno?
Prestali smo dolaziti kad smo se preselili.
Put je postao predugačak, a mi smo postali zauzeti.
- Da, baš je duga vožnja. - Aha.
Ali vrijedi.
- Predivno je ovdje. - Znam.
Da li ti uopšte izgleda poznato?
Nekako izgleda poznato, ali je osjećaj drugačiji.
Osjećaj je drugačiji.
Osjećaj je drugačiji, kako?
- Ne znam. - Ovako drugačiji?
Hej, Jeff, nikad nisi govorio ništa o ovome.
To je samo mjera opreza.
Rekao je da je sječa drveća premjestila životinje iz dubljih područja.
- Da li radi? - Da, radi.
Moć te stvari će natjerati medvjeda u bijeg.
- Znači koristio si ga. - Da...
Ne, nisam, ali znam kako se koristi.
Znači ako veliki medvjed iskoči sada iz šume...
i kaže "Ubiću te, Jeffe"...
- Ne govore. - Ti bi kao...
I nisi zabrinut?
Jok. Ne uopšte.
Moramo ga testirati.
Budi pažljiv.
Pedeset dolara onome ko me pusti da mu nasprejam u lice.
- Daj mi to. - Pedeset dolara za medveđu šapu u lice.
- Jednom - Ti si idiot.
U pravu si. Idiot sam. Sto dolara.
Sto dolara onome ko me pusti da mu nasprejam u lice..
- Čovjek želi moje pare. Sviđa mi se. - Ne, nećeš.
- Da, hoće. - To je sto dolara. Uradimo to.
Pusti ga neka uradi.
Biće dobro.
Dobar posao, ljudi.
Skoro smo stigli.
Potok je ondje gore. Kad dođemo tamo, pratićemo ga do vodopada.
- Nemamo dovoljno vremena. - Imamo vremena. Skoro smo stigli.
- Moramo se i vratiti. - Znam da... Znam.
- Bićemo dobro. - Nećemo ako sunce zađe, a to se upravo dešava.
Hej.
Hajde, brate.
Sa tatom smo otišli mnogo dublje kasnije nego sada, zar ne?
Zar ne?
- Da, ali... - Da, jesmo.
Bićemo u redu.
Možemo mi to. Obećavam.
Hej. Možemo mi to.
Ne znamo. Moramo se vratiti kući.
Jer me ne slušaš, Jeffe. Ne vjeruješ mi.
Sebičan si.
Pokušali smo. Bilo je zabavno. Vratićemo se drugi put.
To ti pokušavam reći. Neće biti drugog puta.
- Ne znaš to. - Znam to!
Stalno to rade?
Oboje vole pješačenje kao što su oboje i tvrdoglavi.
Imaš li pojma koliko će to trajati?
Dugo.
U redu, priroda zove. Odmah se vraćam.
Odmah se vraćamo.
Zašto smo došli? Zašto smo došli da stojimo ovdje?
Ali to je Taylor Swift.
Koji kurac je to?
Ruksak. Našao sam ga kad sam pišao.
Jesi li oprao ruke?
Aha. Sa sapunom koji sam našao.
Opusti se na sekund.
Pitam se čiji li je.
Šta marinici rade u provinciji?
Vraćamo se nazad.
Bolje da završe sa tim sranjem...
jer nema šanse da hodam nazad po mraku.
Ako nastavimo u ovom pravcu...
uspjećemo da presječemo put i uštedimo vrijeme.
Kako god ti kažeš, neustrašivi vođo.
- Molim te, nemoj. - Može li nam neko pozvati taksi?
Mandy, pričaj sa mnom.
- Hej, prestani. - Šta? Šta, Jeffe. Šta?
Žao mi je. Ok? Pogriješio sam.
- Nisi se spakirao kao da je greška. - Ljudi, ljudi.
- Bila je to greška. - Pomozi mi da razumijem, Jeffe.
Zbog čega ti je tačno žao?
- Hajde. - Jer nisi uspio sve obavjestiti šta radimo?
Ne, žao mi je što si se naljutila na mene.
Ok? Mislio sam da će biti svima zabavno.
- To je sranje. - Ne, nije.
To je sranje, Jeffe. Da, jeste.
- Mislio si da će biti tebi zabavno. - Ne.
Radiš to stalno. Naumiš nešto...
i totalno zaboraviš na sve druge i sve ostalo.
Žao mi je.
Nadam se da si dobio ono po šta si došao.
Ljudi, jeste li čuli za Ohio Zavijanje?
- Ohio šta? - Zavijanje. Kao na mjesec.
- Kao... - Seane, zaveži.
Ako kažeš još jednu riječ, prebiću te.
Niko ne treba da kaže nijednu riječ.
Jedino što svi treba da uradimo je da odemo odavde.
Da li je to O... to...
Ispirčaću ti kasnije. Ludo je. Gore je nego ona.
Matte.
- Ovo izgleda poznato. - Stvarno?
- Da. - Blizu smo, ljudi. Blizu smo.
Možete li da stanete na sekund?
Seane, mogu li na brzinu da ti vidim telefon? - Da.
Hoću da provjerim satelit. Trebao bi biti put na nekoliko kilometara.
Šifra je "pišanje."
Mrzim ovo.
To izgleda poznato sa drvećem.
Aha.
- Puno oborenog drveća. - Tako je. Sa granama.
Da. Blizu smo.
- Šta se desilo? - Mogli bi spavati ovdje među granama.
- Evo nas. To smo htjeli. - Našla si, dušo?
Tuda. Pravo prema vrhovima.
Mandy!
- Mandy. - Šta se dešava?
Šta je bilo? Jesi li dobro?
O, moj...
Sveto sranje!
Mislila sam da si rekao da nema ničega ovdje.
Sveto sranje!
- Koji vrag je to bilo? - Trebali bi da nastavimo prema autu.
Nazvaćemo rendžerov ured kad stignemo tamo.
Ništa drugo ne možemo da uradimo nego da nastavimo prema vrhovima.
- Hajde. Idemo do vrhova. - Tuda.
Idi, idi, idi.
Praviš previše buke, Matte.
Praviš previše buke! Tiho!
Jeffe...
Gasi svjetlo.
Slušajte me me. Idite... okolo.
Idite okolo.
Ja ću da ga uplašim.
Na tri.
Jedan.
Dva.
Idi, idi, idi!
Hajde! Idi, idi, idi!
- Idi, idi, idi! - U redu, idi!
- Jeffe! - Idi, idi, idi!
Hajde, hajde! Idi, idi!
Baci. Idi, idi!
- Idi! Mrdni se! - Idi, idi!
Ovuda. Ovuda.
Mrdni se! Idi, idi, idi!
Hej! Sranje!
Ugasi svjetlo.
U redu je.
Dobro smo. Ok.
Diši.
U redu je.
U redu.
To je kuća.
Šta?
To je kuća.
Ok.
Slušajte me.
Slušaj. Ti i Sean odvedite djevojke do kuće. Ok?
- Moraš sa nama. - Hej. Doći ću i ja.
- Jeffe, moraš poći sa nama. - Slušajte me.
Ne palite svjetlo i trčite što brže možete.
Stignite tamo. Trčaću uz drvored.
Slušaj. Trčaću uz drvored.
Ja ću da mu odvučem pažnju, pa ćemo se naći tamo. Ok?
Ok? Odvedite ih u kuću.
Razumio. Obećavam. Idi. Idi.
- Seane, idi. - Jeffe.
Idi. Molim te.
Hajde. Hajde.
Jeffe!
Ne! Jeffe! Ne!
Jeffe!
Ne!
Jeffe!
Ne! Ne!
Hajde. Idi, idi, idi!
Idi, idi!
Hajde, hajde!
Idi, idi, idi!
- Halo? - Halo! Molim vas! U opasnosti smo!
Molim vas, otvorite vrata! Molim vas! Halo! Halo!
Hej!
O, sranje!
Prokletstvo! Otvorite vrata! Odmah!
Otvori jebena vrata!
Vi unutra, molim vas! Hej, ti! Ti! Otvori vrata!
Idi, idi, idi!
Ne! Ne! Ne!
Koji vrag je ta stvar?
O, Bože!
Koji kurac?
Možete se i raskomotiti.
Duboka je, ali bi ovo trebalo usporiti krvarenje.
Hvala vam.
Zdravo, gđo.
Zdravo. Da. Ovdje Sean.
Upravo smo isključeni. Ja...
Ne, ne, ne. Već sam zvao rendžere. Ne odgovaraju.
Ostavio sam poruku.
Ok, vidite. Moj...
Ok, vidite. Moj telefon će uskoro da se ugasi.
Nemamo signala ovdje.
Ok, ali... Gđo. kako se zovete?
Donnette.
Možete li me prebaciti na vašeg supervizora?
Hej.
Kako si?
Preživjeću.
Kako si ti?
Žao mi je zbog tvoga brata.
Kako ste dospjeli ovdje?
Bili smo na poslovnom putu i auto se pokvario...
pa smo presjecali kroz šumu pokušavajući da dođemo na autoput...
i ta prokleta stvar nas je ganjala do ovdje.
Desilo se prebrzo da bi se uradilo išta drugo osim bježanja.
Koliko dugo ste ovdje?
Hej, ljudi.
Tvoj telefon se upravo ugasio.
Ali sam uspio ostaviti poruku u rendžerov ured...
i pričao sam sa 911...
i rekli su da će poslati nekoga što je prije moguće.
- Gdje? - Ovdje.
Pratiće poziv do najbližeg telefonskog tornja.
Takođe sam poslao poruku tvojim roditeljima, i ja...
bio sam nejasan...
ali su rekli da će poslati pomoć.
Nekoga iz područja. Prijatelje.
Tvoji roditelji znaju ljude iz ovog područja?
Znali su. Nadam se da će moći poslati nekoga u pomoć.
To zvuči obećavajuće.
Ok, znači da pričekamo ovdje dok ne bude sigurno.
Sigurni smo ovdje, zar ne?
Naravno.
- Šta je na 911 rekao? Koliko dugo? - Nema veze.
Niko ne dolazi.
Ko je to rekao?
Čak i ako dođu, neće biti dovoljno brzo.
Namirisali su nas čim smo otvorili prokleta vrata.
Sada ima svježu dozu našeg mirisa...
zajedno sa svježim mesom.
To je Douglas.
Ima pravo.
Ali mislim da sada imamo šansu na kojoj možemo poraditi.
Vi ste nam dodatna pomoć koju nismo imali do sada.
Ok, ovako stoje stvari.
Mislim da ta stvar uspori...
nakon što jede.
Kako vi to znate?
Jer nas nije uvijek bilo troje.
Sada, pretpostavimo da ga uspori...
to bi nam trebalo dati vremena da se osiguramo ovdje.
Kako mislite? Zar već nismo sigurni ovdje?
Ove barikade su bile dignute kad smo došli ovdje.
Neke su nove. Neke su stare.
Ako se raširimo, provjerimo ih sve, nađemo slabe...
možemo ih pojačati i držati zvijer napolju.
Slabe, Carl.
To uz pretpostavku da ih možete naći prije nego što ono provali.
Na šta misli?
Stalno testira slabosti u našoj odbrani...
pokušava druge pristupne tačke, za koje mi još nismo ni znali.
Ovo su vrata od podruma.
Nisam mislio da to znači slobodan pristup izvana...
dok nije uletilo unutra.
Jedva smo ga uhvatili na vrijeme.
Nekako je znalo.
Koji kurac je ova stvar, pa je tako pametna?
Ne znam da li je pametna. Mislim da samo više zna o ovom mjestu od nas.
I postaje gladno.
Onda, bacimo se na posao.
Tiše. Čuće vas.
- Ne znam. - Ne znam šta radimo.
Nema potrebe, dušo.
Imam to pokriveno.
Nadam se.
Hej. Jesi li dobro?
Aha.
Žao mi je.
Znam da nisi. Mislim, kako bi bila?
Mislim da nas želi ovdje.
O čemu pričaš?
Kako su Vicky i Carl zsvršili ovdje?
Kako je bilo ko od nas završio ovdje?
- Slučajnost? - Nije ni važno.
Ta stvar je pojela Jeffa kao da je ništa.
- Kako da nije uradila to isto i sa ostalima? - Dušo, nemoj to da radiš.
Hej, Doug.
Stvarno bi nam trebala tvoja pomoć ovdje dole.
Samo kažem da nas je natjeralo ovdje...
- jedući šta može i čuvajući ostale kao plijen. - Hej. Dušo.
- Kako drugačije bi objasnio? - Pogledaj me. Znam da ti je teško.
- Ali ne možeš nastaviti tako. Previše razmišljaš o tome. - Ne, ne razmišljam.
- Potpuno sam racionalna. - Čak me ni ne slušaš.
Pogledaj me. To je samo životinja.
To je to.
I ono što nam se dešava ovdje, dešava se jer je tako.
Saznanje zašto se dešava nam neće pomoći.
Ali da shvatimo kako otići odavde, to bi nam pomoglo.
Dođi ovamo.
Ti si najpametnija djevojka koju znam.
Ti si genije.
Zato nedaj da taj tvoj lijepi mozak odvrti van kontrole...
jer ne možeš nešto da shvatiš, ok?
Kao što uvijek kažemo: "Ako ga ne možeš kontrolisati..."
Sveto sranje!
Koji kurac?
- Hej! - Donesi vrata!
Budi pažljiv!
Čuvaj tako.
To su slaba vrata. Neće izdržati.
Koji vrag radi?
Traži slabu tačku.
Da vidimo gdje će se obrušiti.
- Vicky? - Da?
Trebaće nam vatra.
Seane, Matt, pođite sa mnom.
Šta?
Jeste li čuli to?
Hajde! Hajde!
O, moj Bože!
Vicky, treba nam vatra!
- Šta se dešava? - Zgrabi nešto! Požuri!
Komoda! Komoda!
- Gdje ti je torba? - Ne znam! Šta to radiš?
- Imam ideju! - Seane, dovraga! Vraćaj se ovamo!
Čekaj. Šta ćeš to...
Pomozi im! Jesi li siguran?
- Pomozi im! - Ok!
- Hade, hajde, hajde! - Dovucite tu komodu ovamo!
Donesi ovamo odmah!
Sranje!
Udavi se ovim, kučko!
Dovucite tu komodu ovamo odmah!
Idi!
Sveto sranje.
Izgleda da ovo sranje stvarno radi.
Aha. Dobra ideja, Seane.
Zdravo, Douglas.
Drago mi je da si nam se mogao pridružiti.
To neće izdržati.
Vratiće se...
i nećemo imati dovoljno da ga zaustavimo.
- Ne opet. - Šta još imamo?
Nemamo ništa.
Nemamo više komoda. Nemamo više vremena.
Moramo otići iz ove proklete kuće.
- Jesi li dobro, Carl? - U redu sam.
Možemo izabrati najutvrđeniju sobu...
uzeti sve jače resurse iz kuće..
i fokusirati se na jedan kontorlisani prostor.
Bolje se fokusirati nego raštrkati.
Jedna soba, jedna barikada. Bez iznenađenja.
Meni zvuči dobro.
- Jesi li čuo išta? Je li Scott? - Sean.
Ne. Oni... Krepao je.
Ali sam uvjeren. Rekli su da dolaze, tako da...
- 911 su rekli da će poslati nekoga, tako... - Svakog trena, zar ne?
Veoma si tih, Doug.
Samo slušam.
Da? Onda šta je tako jebeno smiješno?
Stjerati se u jednu sobu je sjajno.
Postoje samo dva problema u tome.
Prvi, taj stvor provali kroz sve što stavimo ispred njega.
Komode i stari komadići drveta nisu dugoročno rješenje.
Oni su samo jeftini flasteri koji usporavaju neizbježno.
- Ne znaš to. - Ne znam?
Koliko dugo si ovdje, dušo?
Misliš da natrpavanje u sobu nas čini sigurnima?
Mislim da nas pravi sardinama.
I žao mi je, Vick. Pomoć ne dolazi.
To je problem broj dva i ti to znaš već neko vrijeme.
U redu, druže, to je sranje.
Rekli su da su upratili moj poziv...
Do najbližeg telefonskog tornja, je li tako?
Nisu li ti to rekli? Jer su i meni rekli istu stvar.
Ali počinjem da mislim da to i nije baš blizu.
Ok, ali njeni roditelji, oni će nazvati...
Znaju ljude iz područja.
Oh, znaju... Oni znaju ljude.
Ljude koji će se javiti na telefon u sred noći...
ustati iz kreveta i pješačiti u šumu Bogu iza nogu?
Vao. Tvoji roditelji mora da imaju stvarno bliske prijatelje ovdje.
Ne moraš biti šupak, šupku.
Reci mi nešto. Da li ti magični prijatelji znaju nešto...
što lokalna policija ne zna?
Ima li kakva tajna koja mi je promakla?
Jer zvonce zasigurno ne zvoni.
Onda, koji je tvoj plan, lijepi?
Potrčaćemo.
- Kuda? - Prema cesti.
Ako nas neko i traži...
biće nas lakše naći tamo.
Ako i ne, biće nam lakše naći pomoć, nego ovdje.
Mislim da je to jebeno ludo.
Nije ludo kao što misliš.
Zadnji put kad smo to uradili nije dobro prošlo.
Ne slažem se sa tobom. Još uvijek smo živi, zar ne?
Stvari su ispale sjajne za tebe. Ali nisu za nekoga drugog.
Znaš da pričaš za mog brata, zar ne?
I moju ženu.
- Ako potrčimo, nema veze koliko brzo... - Pređi na stvar.
Samo mu moramo dati nešto da žvaće.
Kao što?
Stanite. Nećemo trčati.
Ona je povrijeđena, mi smo umorni. To nije opcija.
Doug ima pravo.
Carl, i ti si u pravu.
Ne možemo svi da idemo, ali neki od nas mogu.
Ili jedan od nas.
- Matte. - Mogu pobjeći tom stvoru.
Ako stignem do autoputa, mogu dovesti pomoć.
Mogu.
Izgleda da je dobričina mozak grupe.
Pođi sa mnom odmah.
- Koji vrag to radiš? - Izbavljam nas odavde.
Nisi brži od tog stvora. Ne želim da ideš napolje.
Dušo.
Znam šta misliš, ali ovo je drugačije.
Vidjeli smo tog stvora. Vidjeli smo kako je veliki i jak...
- a to znači da mora biti spor. - Pretpostavljaš da je tako.
Slušaj me. Ako napravimo diverziju i nekako mu odvučemo pažnju...
imaću prednost i taj stvor neće imati šanse.
Ok? Provući ću dupe kroz tu šumu i naći ću pomoć.
Neću stati dok ne nađem. Ok?
Pravo prema tim vrhovima, sjećaš se?
Gledaj, znaš, imamo ove, u redu?
Ne znam koji im je domet, ali ću te zvati.
Zvaću te dok mi ne odgovoriš kako bi me navodila nazad.
Ti si mi najvažnija stvar. Moram te izbaviti odavde.
- Ko će mu odvući pažnju - Ja ću.
Pogledao sam u grlo tog stvora previše puta. Ne bojim se više.
Samo hoću da odvedem sve kući sigurne.
Samo si mi ti važna. Moram te izbaviti odavde. Samo mi vjeruj.
Seane.
U redu, idemo.
Čuvam te, Carl. Čuvam ti leđa.
Možemo mi to.
Hej, Carl. Bićemo dobro, je li tako?
Bićeš dobro.
Na verandi.
Za sada je sve čisto, Carl.
U redu, pazi na mojih 6 sati.
Razumio 6 sati. Čuvam te.
Sve ti je čisto za sada.
Išta?
Sve dobro za sada. Ništa još.
Drži oči otvorene.
Carl, imam nešto.
Carl, 10-10:30, 11.
Jesi li siguran? Ja ne vidim ništa.
Siguran sam, Carl.
Tu je. Desetak metara ispred tebe.
Druže, samo ne idi dalje.
Gledam.
Ne brini. Nije dovoljno blizu da bi me vidio.
Matte, ovo je tvoja šansa. Uradimo to.
Volim i ja tebe dušo.
Carl, dolazim sada.
Ja...
Sagnuo se je iza žbuna, mislim.
Misliš?
Moraćeš se fokusirati, Sean.
Ok, tu je. Tu je, mislim.
Ne vidim. Izgubio sam ga. Žao mi je.
Bilo je tu prije sekund. Vidio sam ga definitivno.
Gdje?
Ispred tebe je.
Šta je? Šta se dešava?
Matt. Matt!
To...
Dolazi.
Povlači se.
Povlači se!
- Šta to radiš? - Čula si ga. Dolazi.
Da, ali se oni moraju vratiti unutra.
- Znam, ali ne možemo pustiti stvora unutra. - Vraćaju se nazad.
Ljudi, napolju sam. Otvorite.
- Moj muž je vani. - Vicky, moraš razumjeti.
Ljudi, tu sam.
- Ovo je naša najbolja šansa. - Otvori vrata, šupčino!
Ušuti, jebote! Slušaj, Vicky... Vicky!
- Halo! - Šta se dešava?
Ne znam.
- Carl! - Vicky, slušaj me!
Doug, otvori vrata.
Ne možemo da rizikujemo. Tako je najbolje za nas.
Douglas, otvori vrata!
Otvori vrata!
Mandy! Alissa!
O, moj Bože!
Ljudi! Ljudi!
Znam kako je teško.
Carl! Carl!
Ljudi, otvorite vrata!
- Carl! Carl! - Vicky!
- Nemoj! - Carl! Carl!
Vicky. Vicky, čuješ li me?
- Ljudi, molim vas otvorite! - Sad je dosta, šupčino!
Nazad ili ću vam razbiti glave, tako mi Boga.
Niko neće otvoriti jebena vrata!
- Ljudi! Ljudi! - Vicky!
Vicky!
Carl. Carl.
Carl, javi se.
Carl, čuješ li me?
Kuhinjska vrata.
Carl, čuješ li me?
Carl, javi se. Carl, čuješ li me?
Čujem. Idemo.
Ne, ne, ne!
O, moj bože!
Sranje, Carl. Hvala Bogu...
Mora da me zajebavaš. Hej! Hej!
Moraćeš se stišati.
Taj stvor će te ćuti, sjećaš se?
Šališ se sa mnom sa ovim, zar ne? To je šala.
Šta misliš da radiš?
Štitim ostale od čudovišta.
Stvarno smiješno, Carl.
Zovi me kako hoćeš, ali sam uradio ono što je potrebno za preživljavanje.
Bio sam voljan donijeti tešku odluku.
Ne možeš sve spasiti, Carl.
Pokušaćeš, ali ćemo svi umrijeti.
Znaš, ja se barem nosim sa realnošću.
Ja barem vidim šumu od drveća.
Ko je sada čudovište?
Hej.
Liss?
Alissa.
Ne mogu da prestanem.
Ako to uradim, misliću o tome šta bi taj stvor mogao da mu uradi.
Ili ponovo proživim ono što je uradio Jeffu.
Ali ako zadržim pogled ovdje i fokusiram se...
mogu da zamislim šta ću da mu uradim.
Ubiću tog stvora, Mandy.
Neću više bježati. Ubiću ga.
Ne znam kako, ali hoću.
Ili me barem pusti da mislim da hoću.
Trudna sam.
Na šta god da misliš, računaj na mene, ok?
Samo hoću da izvučem naša dupeta odavde.
Sean?
Hej.
Kako se zove ona pjesma...
koju David Bowie i Freddie Mercury pjevaju?
Znaš...
To je poznati duet.
Znaš, to je kao...
Na vrh mi je jezika. Tup sam. Ja sam idiot.
Jesi li dobro?
Under pressure. O, moj Bože, koji sam ja idiot.
Znaš, žao mi je. Zaglavila mi se u glavi cijelu noć.
Znaš, i ja samo...
Dva puta sam morao trčati večeras da spasim sebi život.
To je dva puta više nego što bi iko ikada trebao...
u cijelom svom životu.
Znaš? I to je samo, kao...
Počneš da razmišljaš o čudnim sranjima...
o tome kako ti život proleti pred očima, ili tako nešto.
Ali kao da to nije moje iskustvo.
Moje iskustvo je razmišljanje kao...
"Koju pjesmu sam zadnju slušao na svom iPodu?" Taylor Swift. Stvarno.
Kao, to će biti zadnja stvar koju sam slušao?
Sjećaš se prve godine...
kad sam se izjasnio kao gay, užasno.
Sjećaš se da sam koristio puno podloge? Prolazio kroz period.
Ukrao sam 99% od toga iz prodavnice M.A.C.
Počneš razmišljati o tajnama.
O sranju sa kojim ne želiš umrijeti.
O tajnama sa kojim ne želiš umrijeti.
Ili tajnama sa kojim drugi...
moraju umrijeti.
-Seane, nećeš umrijeti. - Izbavićemo te odavde i zaboravićeš na ovo mjesto.
Mandy...
Bio sam zaljubljen u Jeffa.
Naravno da jesi.
Ko nije bio?
Ne, bio sam zaljubljen u Jeffa.
- To je sjajno. Ostavimo se toga. - Ne, ne. Molim te.
Moraš čuti ovo. Ne mogu biti ukopan sa ovim.
Nećeš uopšte biti ukopan, pa se ostavimo toga, ok?
Zaljubio si se kao gay u mog momka. U redu je.
Ok? On je mrtav sada.
O, moj Bože. Kako možeš čak da pričaš tako?
Ne želim uopšte da pričam. Želim da se ostavim toga. A i Alissa.
U redu? Shvatili smo, Sean.
Samo nastavi dalje.
Nije bilo jednostrano.
- Vidi, znam da nije prikladno... - Ti si šupak.
- Molim te, Mandy. Samo pokušavam... - Ti si šupak.
- Nisam šupak. Samo hoću da ti kažem istinu - Lažeš.
Zašto bi ikada lagao o tome?
- Onda zašto mi ovo govoriš? - Samo ti pokušavam reći...
Zašto mi to sada govoriš? Šta bi sad trebala uraditi u vezi toga?
Šta sada da radim sa tom informacijom, Seane?
- Pokušavam ti reći dok još mogu! - Prestanite!
Oboje.
Ne možemo ovo da radimo sada.
Da li još neko čuje ovo?
- Šta je to? - Hej!
Hej!
Matt, jesi li to ti?
Matt, gdje si?
Gdje si?
Je li to baterija?
Ne, to je poziv. Pokušava nam nešto reći.
Mogao bi biti bilo gdje.
Ali to nije moguće.
- Je li to... - Blizu.
Ja ću pomoći. Neka me neko odveže. Hej!
Gdje god da je, taj stvor je najvjerovatnije sa njim!
Ma hajde, mora da se šališ.
- On je u podrumu. - Sranje.
Ne misliš valjda ozbiljno sići dole, zar ne?
- Moram. - Ali, Alissa, šta ako je on...
- Živ je. Čula si ga. - Evo.
Ali šta ako je jedva živ?
Kako to čini razliku?
Daj mi to. Bolje zamahuješ kad imaš manje stvari u rukama.
Ljudi, vi ste ludi.
Čekaj. Hej, Al...
Da li je u redu ako...
Mogu li da presjedim ovo? Mislim da ne mogu to da opet radim.
Znam.
Hvala ti.
Shvataš li da je taj stvor pokušao ranije da iskoči odande.
- Ako otvoriš vrata... - Prestani!
Evo kakve izbore imaš.
Možeš poći sa mnom ili ostati ovdje.
Ne vjerujem ti ništa drugo da radiš.
Šta će biti?
Tako sam i mislio.
Ako mi se išta desi, moja krv je na tvojim rukama. Čuješ li me?
Na tvojim rukama!
Ok, ljudi, spremni?
Idemo. Zatvori vrata za nama.
- Ne, ne. Idem sa tobom. - Vicky, ne.
Idem sa tobom, Carl.
- Ne možeš ići sa mnom. - Ne mogu više da bježim.
- Prestani. Moraš prestati. - Carl, idem sa tobom.
- Prestani. - Ne!
Prestani!
Znam da mrziš kada ti ljudi govore šta da radiš...
ali ni ja ne mogu sići dole i reći stvoru ko je šef...
ako moram brinuti i o tebi.
Biću siguran ako si ti sigurna.
Ok?
Idemo.
To je kerozin.
Hajde.
Matt. Ljudi, eno ga.
Izvedimo ga odavde.
Podignite ga.
Uzmite ga za ruke. Ja ću za noge.
- Spremne? - Aha.
Jedan, dva. Hajde.
Izvucite ga odavde. Izlazite!
Hajde. Hajde.
Hajde, dušo. Hajde.
Samo se opusti.
Bićeš dobro. Izvući ću te odavde.
Hajde. Hajde.
Bićeš dobro. Bićeš dobro.
Liss...
Ima...
Šta on... Šta govori?
Umire, dušo.
Žao mi je što ti to kažem. Stvarno jeste.
Ali neko mora.
Dobričina neće još dugo izdržati.
Još uvijek ga možemo spasiti.
Mislim da ne možeš biti sigurna u to.
Ali još uvijek nas može spasiti.
Može biti... diverzija koju trebamo.
Može odvući pažnju stvoru dok mi pobjegnemo.
Misliš da mu damo nešto da žvaće?
Pokušavao sam da to ne kažem na taj način.
Razgovor je završen, bolesniče.
Ranije je bio spreman da da svoj život za vas.
Zar ne vidite? Sada može.
Kao mamac?
- Već je mrtav. - Nije još.
Carl je bio najsposobniji od svih nas.
Ako je taj stvor uhvatio njega, kako da se mi nadamo nečemu boljem?
Mrtav Matt je naša šansa.
Ne kažem da je to lako svariti.
To je samo činjenica.
Ako neko ima bolju ideju...
vjerujte mi, pretvorio sam se u uho.
Znamo da ako otvorimo vrata, taj stvor će ući unutra.
Onda ga zarobimo.
Zapalimo ovo mjesto i izgubimo se odavde.
Iste barikade koje su držale tog stvora vani...
će ga zadržati unutra.
Kerozin koji smo našli u podrumu bi trebao biti dovoljan...
kako bi svi mogli pobjeći na sigurno.
I više ne moramo da brinemo kako nam treba mamac.
Biti spaljen bi trebalo biti dovoljno odvlačenje pažnje.
Više mi se sviđa tvoja ideja.
Izvuci nas odavde.
Šta god da hoćemo uraditi, moramo sada jer on ne izgleda dobro.
Pomoći ću ti da ga nosiš. Njegova jedina šansa je da požurimo.
Šta ćemo prvo da uradimo?
Izvući ćemo te odavde.
Ja...
Volim te.
Stani! Stani!
O, Bože.
Možemo li se prestati ponašati kao djeca...
i razmišljati kao odrasli?
- Douglas, proklet bio! - Bilo je tako jednostavno!
Bio je mrtav!
- Ubio si ga! - Nisam ubio nikoga, srce.
Ubrzao sam sat koji je već kucao.
Sve što ste trebali uraditi je odvući ovu gomilu mesa napolje...
i pustiti tog stvora unutra dok mi bježimo!
Ali ne, to je bilo preteško...
za bilo koga od vas da shvatite!
Onda ću ja morati da to uradim sam!
- Ti si luđak! - Ja preživljavam!
Ne bojim se uraditi ono što treba...
što je više nego što se može reći za bilo koga od vas.
Možete mi se pridružiti.
I neću sjediti i čekati da vi to raspravite.
Onda, šta će biti?
Izgleda da je istina ono što kažu. Ti...
Imaš baterije. Hajde.
Uhvati ovaj kraj komode.
Stani, stani, stani.
Ok.
Pazi na vrata. Odmah se vraćam.
Alissa, hajde.
Iznesi ovo.
Idemo kući.
O, dušo.
- Vicky, žao mi je. Moramo da idemo. - Ne, dušo, dođi...
Vicky, moramo da idemo. Ne možeš ništa da uradiš. Moramo da idemo .
Moramo da idemo! Hajde, Vicky! Moramo da idemo odmah!
Hajde, Vicky! Ustani! Ustani!
Mandy! Vicky!
Sean?
Šta je to bilo?
Vicky, moramo odmah da idemo! Odmah! Digni se! Hajde! Idemo!
Idemo!
Ne! Vicky!
Sranje!
- Šta se dešava? - Moramo da idemo.
- Šta nije u redu? Gdje je Sean? - Ima još jedan. Moramo da idemo.
Hajde, hajde. Mandy, moraš ustati. Tako smo blizu.
- Ne mogu. - Moraš ustati. Možeš ti to.
Mi to možemo.
Mandy.
Ne! Ne!
O, Jeffe.
Makni se sa mene!
Subtitle by fAzazel
Preuzeto sa www.titlovi.com