WWW.MY-SUBS.COM
www.titlovi.com
Elen Taper Lej, 74, preminula je nakon duže bolesti u domu svoje ćerke, Eni,
3. aprila 2018. Voljena žena pokojnog Martina Leja, požrtvovana majka
Eni Lej Gram i pokojnog Čarlsa Leja. Baka Pitera i Čarli Gram.
Takođe je nadživljena od strane svog zeta, Dr. Stivena Grama. Nedostajaće.
Nalazi se u Kingston mrtvačnici od petka od 10:00.
Sahrana će se održati u Subotu, u 10 sati na Spring Blosom groblju.
Hajde Piter.
Probudi se. Piter. Probudi se.
Evo ti odelo.
Dal znaš je l' ti sestra noćas spavala u svojoj sobi?
Ne znam.
Hajde Pitere. Ustani.
O Čarli. Zaboga, hajde!
Bilo je hladno noćas!
Tako ćeš dobiti upalu pluća.
U redu je.
Ok, hajde idemo. Kasnimo.
Mama ti je već u kolima.
Dirljivo je što vidim toliko, nepoznatih novih lica ovde danas.
Znam da bi mama bila veoma dirnuta.
i verovatno malo sumnjičava...
kad bi videla ovaj odziv. Tako da...
Moja mama je bila veoma tajanstvena i zatvorena žena.
Imala je svoje lične rituale,
tajne prijatelje, tajne strahove.
Iskreno zvuči poput izdaje sama činjenica što stojim ovde i pričam o njoj.
Bilo ju je teško pročitati.
Ako si ikada pomislio da znaš šta se događa sa njom,
ne daj Bože da si pokušao da se suočiš sa time.
Ali kad joj je život bio čist, bila je najslađa, najtoplija,
i najdivnija osoba na svetu.
Takođe je bila veoma tvrdoglava,
što možda, objašnjava i mene.
Uvek ste mogli računati na to da ona ima odgovor.
A ako bi nekad pogrešila
pa, to je samo vaše mišljenje i vi...
grešite.
Je l' ta sa lešnicima?
Ne. -Dobro je.
Ima li lešnika? Nemamo Epipen.
Znam.
Hej Reksi! Dobar pas.
Izujte se svi.
Čarli, izuj se.
Izgleda uvrnuto.
Da.
Je l' bi trebalo da sam tužnija?
Treba da budeš ono što jesi. Doći će.
Hej, kako ide?
Samo radim.
Pravim pauzu od izbegavanja predstave.
Znači, još je naporno u domu?
Da, između ovog i, vrtića.
Pa do kad sada imaš rok? Sedam meseci?
Šest ipo. -Ističe.
Imaš li neku ideju za naslov?
Uđi. -Hej...
Laku noć mali. -Laku noć.
Dal li se... Dal se osećaš dobro u vezi svega ovoga?
Da, dobro sam.
Malo tužan?
Da, shvatam. Znam.
Laku noć. -Laku noć.
Volim te.
Ko je ovo?
Je l' to baka?
Znaš da si joj ti bila omiljena, zar ne?
Čak i dok si još bila beba,
nije mi dala da te hranim, jer te ona morala hraniti.
Izluđivala me je.
Želela je da budem dečak.
Znaš, bila sam muškarača dok sam odrastala.
Mrzela sam haljine i lutke i roze boju.
Ko će voditi računa o meni?
Oprosti.
Ne misliš da ću ja voditi računa o tebi?
Al kad ti umreš.
Pa, onda...
Tata će brinuti o tebi.
Ili Piter.
Nikad nisi plakala dok si bila beba.
Znaš to?
Čak ni kad si se tek rodila.
Jesi li osetila danas da želiš da zaplačeš?
Misliš da bi to bilo olakšanje?
Laku noć, srećo.
Moja mila, draga, prelepa Eni, oprosti mi za sve stvari koje ti nisam rekla.
Molim te, nemoj me mrzeti i pokušaj da ne očajavaš nad svojim gubicima.
Na kraju ćeš shvatiti da su vredeli.
Naše žrtve će izblediti kraj naših nagrada. Volim te, mama.
Mama?
Upravo sam se prestravila u radionici.
Sa... sa čim?
Ne.
Jesi li gotova? -Skoro.
Pa, možda završimo igračku posle kviza.
Šta ti misliš?
Ok. -Ok.
Gospode! Šta to bi?
Pa, ako idemo po pravilima, da je heroj uništen svojom fatalnom manom,
koja je Herkulova mana?
Arogancija. -Ok. Zašto?
Jer je bukvalno odbijao da pogleda u znake
koji su se bukvalno bacali pred njega sve vreme.
Ok, interesantno. Znači on misli da ima kontrolu.
Ali hajde da se setimo, Sofokle je napisao proročanstvo,
tako da je sve bilo bezuslovno, -("Hoćeš da duvamo na odmoru?")
znači, Herkul nikada nije ni imao izbora, zar ne?
Sad dal to stvari čini više ili manje tragičnim
da je imao izbora?
Manje. -Ok.
Zašto? -Zato.
Želiš da se uključiš, Pitere?
U vezi kog dela?
Mislim da je više tragično jer ako je sve neminovno,
onda to znači da karakter nema nadu.
Da nikad nisu imali nadu jer oni su svi, nekako beznadežni.
Oni su kao pijuni u toj užasnoj, beznadežnoj mašini.
NORME PREPOZNAVANJA PREDPOSTAVLJENE UTVARE Metode komunikacije
Zdravo! -Ćao!
Da li si išao gore u sobu moje mame?
Ne.
Vrata su bila otvorena.
Izvini. Znam da je suludo.
Nema problema. -Hvala ti.
Hej tata. Zovu sa groblja.
U vezi čega?
Da vidimo.
Halo? Da.
Šta to znači?
Oskrnavljeno?
Ali prošlo je samo nedelju dana.
Da, ok, da. Naravno. U redu. Razumem. Da...
Mogu li vas nazvati kasnije? Da. Doviđenja.
Šta je bilo?
Samo neka sranja sa računima.
Ok, pa, ja ću... Idem da gledam film.
Ok.
Govorio bi: "Ja sam teret, ja sam teret, ja sam teret."
A ja bih mu rekao, "Ne, ne."
"GUBITAK VOLJENIH"
Ali da, bio je teret.
Sad, odvojili smo na stranu nešto vremena za novajlije
koji bi želeli da pričaju.
Pa, je l' hoće neko.
Ako je ovo vaš prvi ili drugi put sa nama,
podijum je vaš.
Da. Da li bi vi voleli...
Možda ne.
Ok. Bez pritiska.
Zovem se Eni. -Zdravo Eni.
Moja majka je umrla pre nedelju dana. Tako da sam ovde da probam.
Ima u meni dosta otpora za ovakve stvari,
ali sam dolazila na nešto slično pre par godina.
Pa, bila sam prinuđena da dođem i verujem...
Verujem da mi je pomoglo. Tako da...
Moja mama je bila stara i ne baš sva svoja na kraju.
I bile smo dosta udaljene pre njene smrti,
tako da to i nije bio neki udarac.
Ali volela sam je.
A ona nije imala lak život.
Bila je bipolarna, što je postalo jako izraženo na kraju.
Bila je dementna.
A moj otac je umro kad sam bila beba, od gladi,
jer je patio od psihotične depresije
i izgladneo se, što je, sigurna sam, prijatno koliko i zvuči.
A tu je i moj brat.
Moj stariji brat je patio od šizofrenije
a kad je imao 16 godina obesio se u maminoj sobi
i naravno, u oproštajnom pismu okrivio nju
optužujući je da je ubacila ljude u njega. Tako da.
To je bio život moje majke.
I onda je živela u našoj kući pri kraju pre doma.
Nismo ni pričale pre toga. Mislim jesmo, a onda nismo.
A onda jesmo.
Totalno je manipulisala.
Dok moj suprug nije konačno uspostavio pravilo bez kontakta,
koje je trajalo dok nisam zatrudnela sa našom ćerkom.
Nisam je puštala blizu mene kad sam dobila prvo dete, mog sina,
i zato sam joj dozvolila da priđe ćerki,
u koju je odmah zarila svoje kandže.
A ja sam... Opet sam osetila krivicu.
Osetila sam se ponovo krivom.
Kad se razbolela, nije da je to čak i bila moja majka na kraju
i nikada ne bi osećala krivicu ni za šta.
A ja više nisam želela da stresiram svoju porodicu.
Čak nisam ni sigurna da bi oni mogli...
Da bi mogli da me podrže.
I ja se... Ja se osećam kao...
Ponekad samo osećam kao da je sve uništeno.
A onda shvatim da sam sama kriva za to.
Ili nisam kriva.
Ali sam kriva! Ja...
Šta misliš za šta te krive?
Ne znam.
Hej, šta se dešava u gradu, gospodine? Kongres ili nešto slično?
Šta? -Pa ta odeća koju nosiš.
Pričao sam sa momkom jutros koji je nosio isto odelo.
Možda je to momak kog tražiš, a?
Pričao si sa njim?
Šta ti je rekao? Gde je otišao?
Hej, koji je tvoj problem? Hej, skidaj ruke s mene.
Reći ćeš mi šta ti je rekao! -Pa zašto bih?
Hej, šta misliš ko si ti uopšte?
Došao je sa psećim oznakama!
Sranje. Ogromna žurka kod Arona sutra. Ponesi svoju kitu.
ARČER GALERIJA -Hej Eni! Ne želim da ti smetam,
ali voleli bismo da vidimo gde smo (u smislu napretka)
Da li bi možda mogla da nam pošalješ slike svojih radova u trenutnom stanju.
Obećavam, nećemo kritikovati. Silvija.
Hej, šta misliš, je l' bih mogao možda pozajmiti jedno auto večeras?
Zašto? Gde ideš?
Nešto kao školska roštilj zabava. -Znači nećeš jesti sa nama?
Ne, ješću i ovde. -Pa, možeš jesti tamo ako želiš. Samo...
Ne, ne, ne. Ješću ovde. Samo...
Izaći ću.
Nećeš piti?
Mi čak nismo ni dovoljno stari da kupimo piće i da to želimo.
Pa, to je sranje. Samo pitam hoćeš li piti.
Pa, upravo sam odgovorio da neću.
Hoćeš li povesti sestru?
Da li ona želi da ide?
Jesi li je pitao?
Čarli?
Čarli!
Šta to radiš? Izlaziš bosa iz kuće?
Jesi li idiot? Ne možeš lutati okolo bez svojih cipela i kaputića.
Želim baku.
Šta? Sad si ljuta na mene?
Ideš na ovu... Hej, skini čarape.
Ideš na neku zabavu sa svojim bratom.
Kakvu zabavu? -Neki školski izlazak sa drugom decom.
U redu je. -Ne, nije u redu. Ideš.
Zašto? -Jer će biti zabavno.
Jer ćeš se družiti sa drugom decom. -Sa kim? -Sa tvojim...
Sa tvojim bratom. Sa drugom decom.
Dobro. -Dobro. Ideš.
Ona ide sa tobom. -Sjajno.
Sad stvarno nećeš piti. -Da, zaista nisam ni planirao.
O ćao.
Ej, ćao.
Kakva je žurka?
Zašto? Želiš da znaš jesi li trebao dolaziti?
O da. Šta misliš?
Onako.
Hej, da li pušiš?
Imam stvarno dobru travu.
Bong je u drugoj sobi. -Bolesno.
Želiš da sačekaš ovde malo? -Ne. -Čarli, molim te, samo...
Samo dve minute, a onda možemo da se zabavljamo.
Možeš da voziš. Molim te Čarli. Ja...
Sranje. Napolju dele čokoladne kolače.
Ne svima. -Da, svima. Ovo je žurka.
Ne znam nikoga. -Niko ne zna.
Samo idi tamo i stani u red, a oni će ti dati parče.
Požuri. Nestaće im. Hajde Čarli.
Hej društvo. Piter ima travu.
To dole ti je sestra? -Da. Čarli.
Je l' ti sestra zgodna?
Zapravo sam je videla kako me crta prošle nedelje.
Je l'? -Da. Napravila je da izgledam retardirano.
Da. To je Čarli.
Piter? -Čarli.
Šta ima?
Jesi li dobro?
Teško mi je da dišem.
Kako to misliš? -Mislim da mi grlo natiče.
U redu je Čarli. Uskoro stižemo u bolnicu, ok?
Čarli!
Dobro si.
Ok.
Ok, dobro. Kući su.
Dobro.
Nestaje mi balzamovanog drveta.
Je l' ti treba nešto? -Ne dušo. Pažljivo vozi.
Ok. Vraćam se za 20 minuta.
Moj Bože! Moj Bože!
O ne. Ne mogu, ne mogu...
Samo želim da umrem!
Gospode. Tako boli!
Želim da umrem!
Čarli!
Gospode.
Čarli!
Hej momci, da li ste vi prijatelji sa Beki na Fejsbuku?
Ti si prijatelj sa Beki?
Rekao sam "Fejsbuk prijatelji."
Al ozbiljno, jesi li video njene statuse, brate?
O moj Bože, čoveče, znam.
Svakih deset sekundi. -Ozbiljno.
Druže šta je sa, onim Brajanom...
Brajanom? -Brajanom i njegovom devojkom.
Zove je nekako... Zove je nekako stvarno smešno, brate. Kako ono...
Zove je "princezo".
Ko jebeno zove svoju devojku "princezo"?
Šta dovraga?
Brate, on je u fazonu, "Pokupiću svoju princezu sa aerodroma."
Jede jebeni ku... Kako dovraga. -Kuskus.
Kuskus. Boli me dupe, "...sa mojom princezom."
Je l' bi je kresnuo? Ko mu je devojka?
Neka, ovaj, neka glupa studentkinja.
Dođavola. Želim da tucam glupu studentsku princezu, brate.
Da.
Hej druže. Druže, druže, druže.
Jesi li... jesi li ok?
Mislim da imam... Reakciju.
Moje grlo... Mislim da mi grlo otiče.
Brate, to je samo... To je samo trava.
Opusti se čoveče. U redu je.
Drži me za ruku. Drži je.
Izvini što te jurim. Nećeš da uđeš ili...
Ja... Ne, ja samo... Samo sam zaboravila nešto.
Ok, izvini. Izvini, samo sam...
Prepoznala sam te od pre par meseci.
O, Bože. Osećam se jako glupo. Ja sam Džoan.
Zdravo. Jesi li bolje?
Šta? -Posle tvoje mame? -Šta? Ne, ne. To nije...
Moja... Moja ćerka je poginula.
Ja... Tako mi je žao.
Je l' bi želela da uđeš unutra sa mnom?
Ili možemo samo popiti kafu. -Žao mi je. Stvarno, ja...
Ne mogu... Zaista sam nešto zaboravila.
Moj sin je umro.
Tako mi je žao.
Koliko je imala godina?
Trinaest. -Gospode. To je strašno.
Moj sin i unuk su se utopili pre četiri meseca.
Mali je imao sedam godina. -Moj Bože!
Dolazim ovde već par meseci.
I pomoglo mi je.
Ne bude ti lakše, očigledno,
ali ponekad se osećaš manje usamljeno.
Ok.
I sad ću da se osramotim, ali...
ako ti treba neko za razgovor...
Jer svi mi trebamo.
Ako ti zatreba.
Ok.
Hvala ti. Zaista.
Ok.
Ćao.
Hej. -Hej.
Idem u krevet. -Gde si bila?
Gledala sam film. Idem u krevet.
Ok. I ja ću za tobom.
Ok.
Odmah se vraćam.
Ne, ne vraćaš se. Ponela si ćebe.
Ne mogu da spavam.
Hladno je tamo. -Pa, grejač je tamo.
Ok.
Je l' to u redu?
Ako postane suviše hladno, vrati se nazad.
Samo mi je potreban san.
Sranje.
Eni. Došla si.
Malo ranije nego što smo rekli. -Savršeno je. Uđi. Uđi.
Otirač na vratima.
Nekako je slatko, ne?
Da. Moja majka je koristila izvezene, baš takve.
Zaista? Zar to nije smešno? Molim te uđi. Sedi.
Prvo bio je...
Miris nesreće.
A onda telo.
Pokriveno krvlju crnom kao katran.
A njena glava nije bila tamo, tako da nisam mogla videti njeno lice.
Al to su bila naša kola.
I njene ruke, i njeni mali noktići na prstima.
U kakvoj si vezi sa sinom?
Piterom?
O, Bože...
Ok, mesečarim.
Mislim, nisam to radila godinama, ali...
Pre par godina, probudila sam se
i stajala pored Pitera u Čarlinom krevetu
dok su delili sobu.
I bili su skroz ispolevani razređivačem za farbu.
I ja sam. Od glave do pete.
I stajala sam tamo sa kutijom šibica i praznom kanticom razređivača.
I probudila sam se kad sam upalila šibicu,
što je takođe probudilo i Pitera, pa je počeo da vrišti.
Istog trena sam ugasila šibicu. U sekundi.
Mislim i ja sam bila isto toliko šokirana koliko i on.
Ali bilo je nemoguće ubediti ih da sam samo mesečarila,
što je i bio slučaj, naravno, ali...
Momenat je bio grozan.
Piter i ja smo upali u tu glupu fazu svađanja,
jednostavno smo se neprestalno svađali oko ničega, kao...
Gluposti.
A Piter mi to nikada nije zaboravio.
I ne postoji ništa što bih mogla reći i ništa što bih mogla uraditi
jer se desilo.
Dok sam spavala.
Hej! To je bilo brzo. Jesi li se dovezao biciklom?
Ne. Zapravo me je prijatelj dovezao kući.
Uzgred, Pitere, jesi li...
Jesi li se prijavio za taj školski test sposobnosti? -Sutra ću.
Da, znaš, moraš to da uradiš jer će isteći.
Isuse Hriste, Eni.
Ne planiraš da ga pustiš da to vidi, zar ne?
Koga? -Pitera.
Šta misliš kako će se osećati kada to vidi?
Šta? Ovo nije u vezi njega. -Zar nije?
Ne. Ovo je objektivni pogled na nesreću.
Hoćeš li... hoćeš li sići dole da večeramo? -Ja ću napraviti večeru.
Ne, ja sam napravio večeru. Došao sam po tebe.
Dođi, ostani tu, kako god. Nije me briga.
Ovo je stvarno dobro tata. -Hvala druže.
Jesi li dobro, mama?
Šta?
Imaš li nešto na umu?
Imaš li ti nešto na umu?
Samo deluje da ima nešto što bi želela da kažeš.
Pitere... -Šta? Mislim, zašto bih htela nešto da kažem
samo da bih videla kako mi se podsmevaš.
Da ti se podsmevam? Nikad ti se nisam podsmevao.
Oh dušo i ne moraš. Shvatim i bez toga.
Ok, dobro. Onda reci ono što imaš da kažeš.
Pitere. -Ne želim išta da kažem. Pokušala sam da kažem...
Ok, pokušaj ponovo. Oslobodi sebe. -Misliš, da oslobodim tebe.
Da, u redu. Oslobodi mene. Samo reci. Samo jebeno reci!
Nemoj da mi psuješ, ti malo govance!
Da više nikada nisi podigao glas na mene!
Ja sam ti majka! Da li razumeš?
Sve što radim je da brinem o tebi, robujem ti i branim te.
A sve što dobijam za uzvrat je taj jebeni izraz na tvom licu.
Pun prezira, ozlojeđenosti i uvek tako uznemiren.
Pa, sad je tvoja sestra mrtva.
I znam da ti nedostaje i znam da je bila nesreća i znam da te boli.
I volela bih da to skinem sa tebe.
Volela bih da mogu da te zaštitim od saznanja
da si uradio to što si uradio, ali tvoja sestra je mrtva!
Nestala je zauvek! I kakav gubitak.
Ako bi nas to moglo ujediniti ili slično.
Da si samo mogao reći, "žao mi je", ili se suočio sa onim što se desilo,
možda bi tada mogli uraditi nešto sa ovim.
Ali ti ne možeš prihvatiti odgovornost ni za šta!
Pa sad ni ja ne mogu da prihvatim...
I ne mogu da oprostim jer...
Jer niko ne priznaje svoje greške!
A šta je sa tobom, mama?
Ona nije želela da ide na tu žurku.
Pa zašto je bila tamo?
U redu. Prestajemo sa ovim odmah.
To je to.
Rekao sam prestanite odmah.
Dobro!
Dobro.
RADI!
Džoan?
Eni!
Hej.
Eni! -Ćao!
O, Bože! -Kako si?
Eni! Ja... -Jesi li dobro?
Ja... Jesam, jesam. Zaista sam dobro.
Ja sam zaista, zaista... -Ok.
Nešto... Nešto se dogodilo, Eni,
i osećam se skroz drugačije.
Šta se desilo?
Ne znam ni da li bih trebala reći.
O čemu pričaš? -Mislićeš da sam luda!
Ne, nema šanse. -Ok. Dobro. Dođi.
Upoznala sam duhovnog medija.
Radili su otvorenu seansu.
Znam, znam o čemu razmišljaš, ali pitali su me da prisustvujem.
Doveli su skeptike i naučnike.
Pa sam otišla, skroz skeptična.
A ono što sam doživela tamo, Eni, bilo je zaista... -Otvorena seansa.
Prizvali su duh čoveka iz 19. veka.
I ne, ne, ne ne u vidu dima, ogledala i slično, ne.
A čovek koji je sedeo pored mene, jedan totalno ciničan neurolog
izgledao je apsolutno promenjen do kraja.
Ne, Ja... Ja znam šta misliš. Znam.
Ali ja... Prišla sam mediju po završetku
i pitala je za svog sina i unuka.
I došla je u moj stan i ona je...
Izvršila je...
Pa... Prizvala je mog unuka.
Ne, ne, ne, znam, znam šta znači taj osmeh. Znam.
Eni, Eni... Ni ja ne bih verovala, nisam verovala,
ali čula sam njegov glas.
osetila njegovo prisustvo u sobi.
Eni, ovo je stvarno.
Šta radiš sada? -U kupovini sam.
Hoćeš li do mene?
Eni, molim te, Eni. Zaista mislim da bi trebala.
Značilo bi puno ako dođeš.
Lep ugođaj.
Ok.
Staviću svoju ruku na čašu, ali neću pritisnuti.
Ti uradi isto.
U redu.
Lui...
Lui, jesi li ovde? Baka je.
Lui ako si ovde sa nama,
molim te pokušaj da pomeriš čašu.
Lui ako si ovde...
Zdravo Lui!
-Kako si to uradila?
Lui, pitaću te neka pitanja. U redu dušo?
Ako je odgovor "da", gurni čašu desno.
A ako je "ne", gurni je u drugom pravcu, levo.
Jesi li razumeo?
Lui, jesi li dobro?
Da li te boli?
Moj Bože! -U redu je. U redu je.
U redu je. U redu je.
Lui, donela sam ti tvoju tablu. Sećaš se svoje table?
Možeš li nešto napisati?
VOLIM TE BAKO
Lui! Volim te dušo!
Oprosti. Možemo li prestati? -Šta?
Žao mi je. -Molim te...
Lui, prestaćemo na momenat, ali odmah se vraćam.
Jesi li dobro? -Žao mi je, samo sam... Ja zaista...
Razumem, razumem. Tako sam i ja reagovala prvi put.
Moram da idem. Žao mi je. Hvala ti. -Ne. U redu je. U redu je. -Hvala ti. Da.
Znam. Znam dušo. Ako poželiš i sama ovo da pokušaš...
Bože... -U redu je. U redu je.
Prvo upali sveću, onda izaberi jedan predmet koji je pripadao tvojoj ćerki.
To će biti tvoja veza. Moja je bila ta tabla.
To je moja veza. U redu je. U redu je.
U redu je. Tako.
Kad budeš spremna, pročitaj ovo na glas,
svaki slog, jako pažljivo.
Oprosti, zašto? Šta je to?
Ne znam koji je to jezik. Medijum mi je dala da pročitam.
To je da se sve započne. Ali zapamti, tvoja cela porodica...
Svaki član mora biti u kući. Tvoj sin, svi. Veoma je važno.
Ok. -Ok?
Diši duboko.
Ti je nisi ubila, Eni.
Šta? -Ona nije otišla.
Mama? Šta to radiš?
Šta se dešava?
Mesečariš.
Žao mi je. Je l' Čarli ovde?
Zašto me se plašiš?
Šta?
Nikad nisam želela da budem tvoja majka.
Zašto? -Plašila sam se.
Nisam se osećala kao majka.
Al ona me je naterala. -Zašto si me onda rodila?
Nije bila moja krivica. Pokušala sam da to prekinem.
Kako?
Pokušala sam da pobacim.
Kako? -Kako god sam mogla.
Uradila sam sve što su mi rekli da ne radim ali nije uspelo.
Drago mi je da nije uspelo. -Pokušala si da me ubiješ.
Ne, nisam. Volim te! -Pokušala si da me ubiješ!
Volim te! -Zašto si pokušala da me ubiješ?
Nisam! Pokušavala sam da te spasim!
Zašto si pokušala da me ubiješ?
Pitere?
Pitere, srce? Probudi se.
Šta? -U redu je. To sam ja.
Tako mi je žao zbog svega.
Molim te, molim te oprosti mi. -U redu je. -Ne mogu svariti ono što sam rekla.
U redu je. U redu je.
Možeš li ustati dušo? Hoću da nešto pokušamo.
Imao sam noćnu moru.
U redu je. Možemo uraditi nešto. -Da uradimo šta?
Shvatila sam. Hajde, hajde.
Stivene. Dušo. Stiv, probudi se.
Šta je? -Dođi dole. Probaćemo nešto zajedno.
Hajde, hajde.
Stive, hajde. Idemo.
Tata? -U redu je.
Hajde, hajde!
Ok. Dakle...
Hladno je ovde
Čekaj! Ne, ne, ne. Šta to radiš. Čekaj!
Zatvoriću prozor. -Ne, ne. Ne smemo ništa menjati.
Ne želim da uprskamo.
Svi moraju sesti. Sedite.
Moja prijateljica Džoan me je naučila kako se ovo radi.
Koja prijateljica Džoan?
Moramo staviti dlanove na sto i da se dotaknemo prstima. Molim vas.
Šta radimo ovde Eni? -Molim te. Videćeš.
Molim te, veruj mi.
Ok, dobro.
Možemo to uraditi i tamo.
Piter. Ok.
Ok Stive. Hajde.
Hoću da se obojica skoncentrišete.
Na šta? -Mislite na Čarli ako možete.
Dođavola. -Dragi, molim te, molim te.
Pokušala sam ovo pre 20 minuta i uspelo je. -Šta je uspelo?
Ne bih vas dovela ovde dole da nije. Pa, samo treba da vam pokažem.
Da pokažeš šta? -Sranje! Ja sam...
Ja sam medijum, ok? Videla sam prikaze ranije
i samo sam ih ignorisala, a nisam trebala.
Molim vas, znam kako zvuči, ali ne postoji način da se priča o tome.
Samo treba da vam pokažem, ok? Molim vas, videćete.
Totalno sam razumna. -Pitere idi u krevet.
Šta! Ne, ne, ne! Pitere, molim te!
Moramo uraditi ovo kao porodica. Ovo treba naše energije. Zajedničke.
Dobro, ostaću.
Stive. Stive, molim te.
Stvarno, stvarno mi treba da budeš otvoren za ovo.
Molim te, molim te. Obećavam... Obojici.
Molim te. Moraš biti otvoren. Molim te.
Hajde Stive. Hajde, hajde. Obećavam.
Ok.
Ok, dobro.
Dakle pročitala sam to ranije.
Mislim da ne moram da čitam ponovo. -Koji je to jezik?
Pokušajte da se skoncentrišete.
Čarli? Čarli, jesi li tu?
Čarli, mama je.
I tata i Piter.
Čarli ako si u ovoj sobi sa nama...
Sad ćemo svi dodirnuti čašu.
Nemojte pritiskati.
Sad, ako si ovde Čarli, hoću da pomreiš čašu.
Pa makar malo. -Isuse Hriste, Eni! -Čak i ako je to najmanji mogući
mali pokret. Ok, Čarli?
Ok.
Sranje. Šta dovraga?
Šta? -Vi ne osećate? -Šta? Ne osećamo šta?
Kao, ne osećate da vazduh treperi?
Da!
Hvala ti Čarli! To je bilo jako dobro!
Ok sad Čarli. Ono što ja hoću da uradiš
je da im pokažeš ono što si uradila ranije.
Možeš li im pokazati šta si uradila za mene ranije?
Mama. -Uradiće to.
Dosta je bilo! -Šta! Ne, ne, ne!
Vidi, kad sam ovo ranije radila, ovo se prikazalo na stranici. Videla sam!
Videla sam! -Šta je to? -To je Čarli! -Eni!
Čarli, želiš li još nešto da nacrtaš? Možeš da nastaviš. -Prestani! Prestani!
Ok, prsti nam se moraju dodirivati...
Plašiš ga!
Ne, ne plašim! Pitere, Pitere, slušaj...
Prestani! -Slušaj me. Nemaš se čega plašiti.
To je tvoja sestra. -Mama.
Čarli, šta ne valja?
Halo? -Mama? -Mama? Mama?
Ne sviđa mi se ovo. Tata, ne sviđa mi se ovo. -Šta se dešava? -Molim te prestani.
Eni, molim te prestani. -Šta se dešava? -Molim te, prestani sa ovim.
Molim te. -Mama! -Zaista me plašiš. Molim te prestani.
Šta se dešava? Zašto su svi uplašeni? -Tata, učini da prestane.
Zašto me plašiš! -Neka prestane! Neka prestane! Neka jebeno prestane!
Neka prestane! -Gde je mama!
Prestani! Prestani odmah! Molim te prestani!
Mama? Pitere? Pitere, plašim se.
Tata, učini da prestane!
Šta dovraga? Šta to radiš?
Šta se desilo?
Naša zemlja je imala mnoge uspone i padove u ekonomskom smislu.
Pričali smo o borbi tokom 1800-ih i poredili je sa jeseni 1929.
U eri koja je poznata kao Velika Kriza.
Čitavu dekadu smo prolazili kroz mnogo teškoća.
U 1929. Vol Strit je radio dobro
da kad je na kraju slomljen
prouzrokovao je veliki pad u ekonomiji.
Da, Pitere?
Oprostite. Moram do toaleta.
Naravno. Samo izvoli.
Kao što sam rekao...
Halo?
Možeš li pogoditi ko me je upravo nazvao iz škole totalno histeričan?
Čarli? -Šta?
Ništa. Šta se dogodilo?
Piter me je upravo nazvao, Eni, prestravljen, plakao je,
uveren da ga proganja neki osvetnički duh.
Zašto misli da je u opasnosti?
Slušaj me Eni. Ja imam sina kog moram da zaštitim.
Šta to znači? -To znači da me je samo za to briga trenutno
i tako... -Hej, nemoj sa mnom tako da razgovaraš.
On je i moj sin...
Da mi više nisi zalupio slušalicu. Više ne mesečarim. Razumeš li?
Posle zvuka, molim vas snimite vašu govornu poštu.
Kad završite sa snimanjem, možete spustiti slušalicu
ili pritisnuti dugme za više opcija. -Eni, zdravo!
Ovde Patrik iz Arčer Galerije.
Zovem, kao prvo da vidim kako si, i kako je tvoja porodica.
Svi smislimo na tebe i brinemo za tebe
i nadamo se da si u redu.
Vi ste neprestalno u našim mislima i molitvama.
I takođe, želeli smo da, pa, da prvo kažem,
ako je potrebno da odložimo predstavu i pomerimo datum,
očigledno je i više nego ok.
A ako ne, samo želimo da znamo
možemo li nekako pomoći i da ponudimo...
Isuse. Taj smrad.
Eni? Kakav je to smrad?
Šta se dovraga desilo ovde? -Nisam želela da više gledam u to.
Čarli?
Pitere? Bože, Pitere!
Šta ne valja dušo? Šta se dešava? -Šta to radiš? Kako to misliš?
Vukla si me za glavu! -Šta? Ne, nisam. Samo što sam ušla.
Vrištao si. Šta se desilo? -Video sam Čarli u uglu
a onda si pokušala da iščupaš moju glavu!
Piter. Nikad ti to ne bih uradila.
Jesi li lud? Molim te dušo.
U kom uglu si video Čarli? Pitere, slušaj me.
Ne znam šta se dešava niti šta si upravo video, ali zaustaviću ovo.
Nemoj reći tati šta si mi upravo rekao.
Nemoj, ok? Jer nije istina.
Nešto se dešava, a ja sam jedina koja to može da zaustavi.
Razumeš li? Ja sam jedina koja može ovo da ispravi.
Džoan?
Džoan, molim te. Moram da razgovaram sa tobom.
Džoan, zaista moram da te nešto pitam.
Džoan!
Pitere!
Progonim te!
Zantani!
Dagdani!
Aparagon!
Pitere!
Izlazi!
Pitere!
Oh, Bože.
PRIZIVANJE
Kad je uspešno prizvan, Kralj Paimon će zaposesti najslabijeg domaćina.
Jedino ako je ritual kompletan King Paimon će biti zatočen u svom dodeljenom domaćinu
Kad je zatočen, novi ritual je neophodan da se oslobodi zaposednutosti.
Kralj Paimon je muško i žudi za muškim ljudskim telom.
Bogatstvo prizivača
Zdravo Bobe, oklevam da ti pišem, ali se plašim da je Eni na ivici (ili u sred)...
Dr. Gram: Kao što smo obećali prosleđujemo vam informacije o statusu osiguranja
na osnovu oskrnavljenog groba Elen Lei. Ovde prilažemo zahtev
kao i slike koje su uslikane dan nakon incidenta.
...znači svi su opravdani.
Ubistvo Efigenije je naređeno od strane Bogova.
Znači stvarno, Agamemnon nije imao izbora...
Pitere.
Pitere, šta se dešava?
Pitere, jesi li dobro?
Može li disati?
Pitere, šta to radiš druže?
Poziv iz Vest Srednje škole.
Halo. Da, jeste.
Hvala Bogu.
Čekajte šta? Bože!
Šta se desilo? Šta mu se desilo?
Ne, ne, ne, ne, ne.
Moj Bože. Oh ne. Ko je to uradio?
On je, navodno sam sebi.
Smrskao je svoje lice o svoj sto.
Ok Stive. Čekaj, čekaj. Čekaj Stive, slušaj.
Uzmi ga za noge. Molim te, uzmi ga za noge.
Stiv... gore...
Na tavanu kad si otišao, otišla sam tamo i...
Samo... Zaista trebaš da odeš gore i vidiš ono što sam ja videla.
Tamo je telo. Da. Mislim. Mislim da je to moja mama,
Mislim ali nisam sigurna jer je koža skroz crna
i sva je naduvena, ali nema glave.
Hoćeš li molim te. Moraš otići gore i videti.
Molim te Stive.
A ima i još nešto.
Misliš više od obezglavljenog tela tvoje majke?
Naravno da ima.
Isuse, sranje! -Ok, ima još. -Šta je to dovraga?
Zašto dovraga nisi zvala policiju? -Policija nam ne može pomoći.
Ko je to dovraga gore? -Da li se sećaš Džoan,
moje prijateljice čiji je unuk umro? Odvela me je u svoj stan.
I izgleda kao tvoja majka. -Dakle slušaj. Ona me je naučila kako da uradim seansu.
Nisam čak ni želela, ali ona je prizvala svog unuka nazad
i ja sam to videla i osetila kao i ti sa Čarli.
Sad pogledaj. Ovo je album moje mame.
Sad pogledaj ovde. Vidiš?
Vidiš nju? To je ona. To je Džoan. Nije ni spomenula da zna moju majku
i nikad je ranije nisam srela ali je ona prišla meni.
Utešila me je. Rekla mi je za tu seansu i pokazala mi kako se radi.
Sad pogledaj ovo. Vidiš ovaj simbol? Na ogrlici koju mi je mama dala.
To je njena ogrlica, zar ne? Obe je nose, i nose je na svakoj slici.
I vidiš taj šablon! Jesi li video gore? Naslikano je iznad tela, zar ne?
Sa krvlju!
Iskopala si grob. To si bila ti, zar ne?
Šta? -Svih onih noći kad si se pretvarala da ideš u bioskop.
Ti me ni ne slušaš! -A onda onog dana kad su zvali sa groblja, rekao sam im
"Neću joj reći jer će se brinuti."
Dovraga! Slušaj me Stive! Znam da mi ne veruješ.
I ne mogu ništa da uradim po pitanju toga.
Ali stavile su prokletstvo na nas onda kad smo prizvali Čarli.
Napravili smo pakt sa nečim. Nečim što je u ovoj kući.
Ne znam šta je, ali želi Pitera.
Gledala sam kako se ove stranice popunjavaju.
Na svakoj je Piter!
Žao mi je. Ne znam šta sam uradila.
Ne znam šta sam uradila ali Piter je u opasnosti...
A ja sam to započela.
Sad ako uništimo ovu knjigu, uzeće i mene.
Pokušala sam da je spalim. Pokušala sam. Ali i moju ruku je vatra zahvatila
kao da sam povezana sa njom jer i jesam.
Razumem sada. Molim te. Ako ne uništimo ovu knjigu...
Piter će...
Bože. Razumeš li?
Moramo to da uradimo. Molim te, molim te, molim te.
Zbog Pitera.
Moraš mi verovati Stive.
Moram to biti ja. Moja je krivica.
Moja je krivica. Znam da je moja krivica. Molim te.
Molim te. Moraš je baciti u vatru.
Molim te, ja... Ne mogu to uraditi. Ne mogu. Jebeno sam uplašena.
Ali ako to ne uradimo...
Ako to ne uradimo, biće to Piter, biće naš sin. Ok. Znam to. Znam.
Samo, molim te, molim te, molim te, molim te...
Stive, molim te. Molim te shvati, dušo.
Molim te, molim te, baci je u vatru.
Dušo, molim te.
Molim te uzmi je, uzmi je. Moraš to uraditi.
Moraš. Ok. Hvala. Hvala.
Ok, evo. Ok.
Sad me slušaj. Slušaj me.
Ti si ljubav mog života.
Volim te Stive. Volim te tako puno.
Gospode, volim te puno. I Pitera volim puno.
Sad molim te, samo... Molim te samo je ubaci.
Neću više ovo raditi sa tobom. -Šta? Ne, ne, ne!
Ne, ne, to ti neće pomoći.
Ti si bolesna, Eni. Moram pozvati policiju.
Gospode!
Mama?
Tata?
Mama? Tata?
Ima li koga?
Mama?
Prestani! Mama! Molim te, prestani!
Mama, žao mi je! Ok žao mi je.
Mama. Mama, molim te. Preklinjem te.
Preklinjem te, prestani!
Mama?
Moraš se probuditi.
Hajde. Dobro si.
Samo se probudi. Probudi se! Probudi se! Probudi se!
Hej, hej, hej. U redu je.
Čarli...
U redu si sada.
Sad si Paimon,
jedan od osam kraljeva pakla.
Tražili smo na severozapadu i pozvali te.
Ispravili smo tvoje prvo žensko telo
i dali ti ovog zdravog, muškog domaćina.
Odbijamo trojstvo i požrtvovano se molimo tebi, veliki Paimone.
Podari nam svoje znanje svih tajnih stvari.
Daj nam čast, bogatstvo i dobre poznanike.
Veži ljude za našu volju
kao što smo mi vezali nas za sad i za uvek za tvoju.
Hail, Paimone!
-Hail, Paimone!
Hail, Paimone! -Hail!
Prevela Ana OBRADA: Željko
Preuzeto sa www.titlovi.com