Jesu li vrata zaključana? -Da.
Dobro. Evo.
Sad me podigni. -Dobro.
Jesi li dobro?
Mogu li pomoći?
Čvrsto sveži. Dobro?
Morat ćeš me gurnuti. -Da te gurnem?
Sigurna si? -Da, učini to! -Dobro. -Jedan...
Dva, tri... -Četiri!
Neka sjećanja su tako živopisna, stalno ti se iznova vrte u glavi.
Možda zato što te plaše.
Možda kako bi te podsjetila da ne znaš uvijek kad dosegneš dno.
Hajde, mama, idemo.
Idemo na neko lijepo mjesto kao što je plaža.
I uzet ćemo si tacose. One hrskave s više sira?
Ideš li ili ne?
Mama, moramo otići odavde!
Čula sam te.
Ruthie, što bismo trebali učiniti?
Nemam posao, nemam novac!
Ako ti nećeš, ja idem.
Ruthie, idi! Požuri! Prije nego stigne.
Što radiš s tim TV-om?
Mogu ga prodati. Trebat ćemo nešto novca.
Dobro. -Hajde. Otvori prtljažnik.
Hajde.
Gurni ga.
Dobro. Hajde.
Idemo!
Bila sam ta koja je uvijek znala kad je bilo vrijeme za odlazak.
Na kraju se ispostavilo da su svi majčini dečki
postajali gadovi. Učinili smo ono što smo i uvijek.
Pokupili smo što smo mogli i pobjegli.
To sam bila ja... i moja mama.
Upadaj u auto. -Hej!
Ovo je tvoja curica? Više mi djelujete kao sestre?
Vidimo se uskoro.
Gdje ćemo poći?
Gdje god želiš.
Bilo gdje, bilo gdje. Gdje je Harvard?
U Bostonu.
Previše je hladno. -Nabavit ću ti kaput.
Mama, imam 14. Neću ići na Harvard.
Dobro. Onda, Boston.
Zašto ne? Možda postanem doktorica.
Baš sam isto mislila.
Znaš, Ruthie, bila bi sjajna doktorica.
Ja bih ti dolazila.
Baš je dobro. Što radiš?
Samo jedan. -Mama, imaš pomfrit.
Ovo je moje.
Ovo je kao u stara dobra vremena.
Samo ti i ja.
Jebemu. Jebemu!
Jesi li dobro? Mama.
Što? -Prokletstvo!
Jesu li vrata zaključana? -Da.
Evo tu. Drži. U redu?
Sad me podigni.
Jesi li? Čvrsto sveži.
Dobro?
Morat ćeš me gurnuti.
Da te gurnem? Jesi li sigurna?
Dobro.
Spremna? Tri, dva, jedan...
Mama? Jesi li dobro?
Hajde, u redu je.
Uspjelo je. -Hajde. -Izvadili smo ga.
Jesmo ga. Hajde.
Za mene je klimavi zub bio kao dosezanje dna.
Evo ti aspirin.
Imam red bull. Ovdje je hladno.
Hvala.
Bolje?
Imat ćemo veliku kuću, barem na tri kata.
I bit će žute boje.
S crnim prozorskim kapcima -Sa suncokretima.
To volim.
I imat ćemo veliki travnjak.
I imat ćemo veliki bazen.
Bit će okrugao.
Mogu sve to zamisliti.
I... mislim da bi naš bazen trebao imati tobogan.
Volim tobogane.
I nabavit ćemo te pontone.
Onakve na koje možeš odložiti svoje piće.
Da.
Bit će čudesno. -Baš mi se sviđa.
Sad zamišljam tu sliku.
Kako to da mi nisi nikad pričala o svojoj mami?
Kako me to uvijek pitaš?
Jer želim znati.
Imala sam puno mama.
Mnogo mama. -Kakve su bile?
Dušo, ne želim se toga sjećati.
Želim samo tebe gledati.
Uvijek to kažeš.
Sviđaju mi se tvoja stopala.
Nisu baš lijepa.
Ne! -Moj Bože.
Volim te, mama.
Ruthie. Ruthie.
Budi se. Hajde.
Budi se.
Hajde.
Ne možemo biti cijeli dan na parkingu.
Moja mama nije vjerovala kartama.
Samo je slijedila znakove.
I kad joj je došlo, samo smo se zaustavili.
Imaš li žvakaću? -Imam, negdje je.
Vani smo za minutu!
Smeće. -Kujo.
Hajde, Ruthie.
Misliš li da te mrvice imaju okus?
Što je to bilo? -Sranje, što je to bilo?
Moj Bože, gorimo! Mama. zaustavi se!
Moj Bože, moj Bože! -Ne, mama! Mama! Stani!
Izlazi iz auta! Uzmi jaknu!
Sranje! Sranje!
Odmakni se!
Sranje.
Jebemu. Prokleta krntija!
Taj usrani život!
Zašto se sve u mom životu pokvari, Ruthie?
Dovraga.
Jebemu!
Oprostite, oprostite.
Vidite, gospođo...
Mislim da će koštati 650 $, možda 700 $. -Toliko puno?
Bojim se da je tako, gospođo.
Moja kćer i ja stvarno nastojimo krenuti dalje.
To će nas financijski slomiti.
Možda postoji nešto što možemo učiniti.
Neka vrsta posebnog dogovora.
Razmišljate o prodaji auta?
Oprostite, gospođo.
Samo ispušni lonac će vas koštati 500 $.
Učinit ću što mogu s troškovima popravka.
Tako vam uštedjeti nešto novaca.
Ali... to je najviše što mogu.
Dobro sam.
Nemoj brinuti, mama.
Bit će sve u redu.
Što ćemo učiniti?
Isti plan.
Samo ćemo...
Smisliti nešto usput.
Kako ti izgleda ovo mjesto za doručak? -Izgleda zatvoreno.
Ruthie, savršeno je. Hajde. Znaš što treba.
Hajde, uđite. -Hvala. -Hvala vam.
Vozimo već satima.
Umiremo od gladi. -Nismo zapravo otvoreni još pola sata,
ali srećom po vas, moj ujak Marty voli djecu.
Stvarno je to vaša kćer?
Više mi djelujete kao sestre.
Želiš li soka? -Da, molila bih.
Misliš li da je... -Konobarice jako dobro čuju.
Hvala zbog upita o onom što mi je među nogama.
Sigurna sam kad bi me poznavale, uvidjele bi
da je zanimljivije ono što mi je između ušiju.
Mogu li dobiti šalicu kave? -Evo stiže.
Pa gdje ste krenule? -U Boston.
U Boston!
Nisam nikad bila tamo, ali nije daleko od New Yorka.
Uvijek sam htjela preseliti u New York.
Započeti karijeru na pozornici.
Naravno htjela sam bar jednom vidjeti uživo "Grey gardens".
Sa slavnom Christine Ebersole.
Poznajete Christine Ebersole. Jednom je bila ovdje. Upoznala sam je.
Rekla joj da je volim. Rekla je...
"Hvala." Rekla sam, "nije problem."
Onda, što vam mogu donijeti?
Ja bih posebni francuski toast.
S voćem. -Ja ću palačinke i jaja.
I pomfrita. -A slaninu? -Da.
Slaninu i dvije porcije kobasica.
Može li još i dva mafina? -Sređeno.
Možeš li se držati ravnodušno? -Ne možeš to učiniti. -Učini to ti.
Ne, mora ovako izgledati.
Ponosni članovi kluba polizanih tanjura.
Vjerujem da ste uživali u mafinima od borovnica.
Bilo je puno borovnica. -Zato imaju i tako prikladno ime, mislim.
Pam, zamotaj par mafina od borovnice
ovim damama za ponijeti, dobro? Naravno, na račun kuće.
Hvala. -Nema na čemu.
Evo. Polako s ovime, bez žurbe.
Ne pokazuj toliku krivicu.
Pokušavam.
Nešto ću ti reći, Ruthie.
Uopće ih nije nimalo briga za tebe.
Ne moraš biti zlobna.
Imaju svoj posao. I kuće.
Preživjet će što god mi učinili.
Zato se sredi.
Vrata nisu zaključana. Za minutu sam vani.
Hej.
Jesu li nas vidjeli? -Ne.
Sranje!
Kamo ideš?
Hajde.
Hajde, mama, moramo zbrisati odavde!
Ne ide, Ruthie! Neće se pomaknuti... sranje
Požuri! Mama, ne možeš cijelo vrijeme unatrag.
Mama. što to radiš?
Zaustavi se! Mama, moraš stati.
Sranje, sranje! Ne ide, Ruthie.
Mama, nemoj šiziti! Mama, stani!
Smiri se, molim te!
Moj Bože. Sranje, sranje...
U redu je.
Mama, u redu je.
Što to radiš?
Moram natrag u zalogajnicu.
U tu zalogajnicu? Zašto?
Naš auto se pokvario baš pred zalogajnicom nakon što smo ih smuljali.
Ako to nije Božje djelo, ne znam što jest.
Uzmi moju torbu.
Evo.
Samo ćemo ući i reći im...
Da. -Priznati. Hajde.
Sjajno.
Imam baš sad policiju na liniji. -Žao mi je.
Stavite se u moju kožu.
Što biste očekivali da učinim?
Ne znam jeste li ikad bili gladni.
Više ne znam što učiniti osim nastaviti s bježanjem.
Ali ne možemo, jer se auto pokvario.
I ništa nemamo.
Mislim, vi možete nastaviti i zvati policiju, u redu je,
ali samo će me poslati u zatvor i predati moje dijete socijalnoj službi.
Znate li kakva je socijalna služba? Okrutna!
Stvarno je usrana.
Ujak Marty ima bolesno srce i s takvim štosom mogli biste ga ubiti.
Žao mi je.
Ponekad...
Do... donesem loše odluke
kako bih se iskupila za neke loše odluke
i tako mi je žao, tako mi je žao. Ja samo... -Ti si kradljivica.
Gle, gospodine, super heroji ne lete niti sliče na Isusa.
Oni voze pokvaren auto.
Povedu djecu sa sobom bez obzira gdje pošli i koliko loša situacija bila
i ponekad griješe baš kao i svi drugi.
Žao nam je.
Pammy, poklopi molim te?
Moja bi majka uvijek govorila da očaj izvlači najgore iz ljudi.
Ja mislim, ako se odnosite prema ljudima ispravno imat ćete dobar život.
Znaš li išta o konobarenju?
Gospođo, nisam ovo naručila.
Oprostite.
Kava je vrela.
Gospođice.
Oprostite, još uvijek čekamo na piće.
Mogu li dobiti kečap? -Gotova si s tim?
Jebi se, derpe! -Popuši mi transseksualcu!
Pederu! -Bitange! Brišite odavde!
Nasilnika ima u svakom gradu.
Bio velik ili malen. Ljudi mrze ono što ne razumiju.
Ruthie, probudi se.
Probudi se.
Što? -Hajde.
Moramo ustati. -Koliko je sati?
Oko 5:00 je.
Tako je rano. -Znam da je rano.
Tako je rano. -Hajde. Moramo ići
Kvragu.
Mislim da je svijet luda zbrka.
Ja, jednostavan sam.
Još uvijek slušam majku.
I kad umrem... Ona će me čekati.
Ne lažem ljude.
Dolazim svako jutro. Otvaram ta vrata.
I svaku večer ih zatvaram.
Znaš, jednostavan sam.
Ti imaš zapanjujući talent. Znaš...
Najbolja si peračica suđa koju sam ikad vidio. Znaš to?
Jesi. Ne mogu si priuštiti da te izgubim.
Dat ću ti dolar povišice, baš ovdje i sada.
Što kažeš na to? Moraš opet ovo isprati.
Samo vrati unutra. Savršeno je čisto, ali sad se mora još isprati.
Odi se spremi za večernju smjenu, dobro?
Dobro.
Slatka mala. Uvijek sam želio takvu kćer.
Ne tako nespretnu, u redu, ali ona je...
Radi dobro.
900. -T.
Radi pametnije, ne napornije.
Pričaju o maštovitom nogometu, a nitko više ni ne ide na utakmice.
U redu, Lee, Lee, dosta je.
Možeš li mi napuniti?
Naravno.
Vraški si zgodna, znaš to?
Hoćeš li popiti piće sa mnom u stražnjoj sobi?
Zar to ne zvuči kao nešto, možda bi nešto mogli raditi?
Ne mogu, na poslu sam. -Možda neki drugi put.
Isuse, Lee!
Lee! -Nemojte prestati jesti. -Hajde.
Sve je u redu.
Hvala, Pam. Odlazim.
Moje isprike dami.
Reći ću joj.
Kako vam se ta ispomoć isplati?
Super je, hvala, Lee. -Izgleda dobro.
Hoćeš li salvetu?
Lee, ovo je stvarno previše.
Vidimo se.
Nije trebalo mijenjati Manninga. Bila je to velika greška.
Ne zaboravi moj dio.
Evo, ovo je za tebe.
Može li malo? -Oprosti.
Ovdje ujak Marty zna malo zadrijemati.
Taj može prespavati cijelu ploču "Judy at the palace".
Tijekom nedjeljne jutarnje špice. Ali bit će prilično udobno. -Hvala.
Da. -Hvala.
Nije problem. Hej...
Ovo je lijepo.
Lijepo je protegnuti noge.
U redu, koliko?
Daj mi. -Dobro.
Nekoliko dolara.
U redu? Spremat ćemo novac dok ne uspijemo popraviti auto.
I onda opet put pod noge.
Dobro?
Ruthie?
Nemoj vjerovati tim ljudima.
Posebno Pam.
Pam je samo ljuta na tebe.
Dobra je. -Ona?
Oni dobri uvijek se pokažu kao najveći šupci.
Ne znaš to. -Da, znam. Vjeruj mi.
Kao što je ono...
Znaš kako se kaže, ono...
Sranja se događaju.
Ili...
Život je samo jedna prokleta stvar nakon druge.
Tako je. Znaš te...
Jako pametni ljudi su to napisali.
Nije to kao glupa izreka, Ruthie.
Pa...
Jako pametni ljudi završe ubijajući se.
To je nešto kao kad ne završiš čitati knjigu koju si započeo.
Pravi svršetak može sve staviti na svoje mjesto.
Samo trebaš nastaviti čitati.
Čak ni ne znam što si sad rekla...
Stvarno si pametna.
Hvala.
Gdje god završimo, pronaći ćemo ti dobru školu.
Dobivši mjesto za spavanje omogućilo nam je snove.
Znaš li da će ova aluminijska limenka još uvijek biti tu
500 godina ako je odbacimo?
Stvarno? -Ljudi iskoriste 800 milijardi limenki godišnje, Ruthie.
Za neko vrijeme imat ću tu noćnu moru
da će cijeli svijet biti pretvoren samo u aluminijsku limenku.
Onda sam otkrila da se mogu izrađivati stvari od njih.
Kao nakit.
Tko je to? -To je Vic. Prodaje nekretnine.
Uvijek daje dobre napojnice nakon veće prodaje.
Izgleda da kupuje ono što tvoja majka prodaje.
Bok. -Bok.
Ti odi odspavaj, dobro?
Majka mi je bila bolja u voljenju muškaraca nego u njihovom izabiranju.
Sa svakim novim gradom, dolazio je i novi dečko.
To je čudesno. -Da.
Mama je griješila u vezi Pam.
Što sam je više poznavala,
više sam shvaćala da je baš poput nas.
Postala je... moja prijateljica.
Koja ti je omiljena boja?
Moja omiljena boja? -Da.
Znaš li kad ulje iscuri iz auta
i stvori lokvu, kao da se tu spoji šest boja?
Da. Da, vidjela sam to. -To mi je omiljena boja.
Kako si tako dobra u tome?
Ma kao da sam se navikla graditi mjesta za skrivanje.
Sviđaju mi se pruge.
Da. -Trebamo temu.
Možda bi trebali nešto drugo sa svakom prugom.
Bi li trebali obojiti lice. Mogu li ti obojiti lice?
Apsolutno ne. -Zašto ne?
Vodi brigu o svemiru, onda će se svemir pobrinuti za tebe.
To je to, ovo je moja godina, znam to.
Što misliš?
Cool je. -Ovo je samo za moju stranu publiku.
Postat ću slavna u Aziji i onda u Njemačkoj,
poslije toga ću pokoriti New York.
Probudi se.
Hajde. Hajde, iznenađenje!
Što smo duže ostali u zalogajnici,
to smo više počeli osjećati grad kao svoj dom.
Sviđa mi se tvoja kuća.
Ruthie, žuta je! -Da, žuta je.
Rekla si da ti je potrebno mjesto za stanovanje i kliknulo mi je.
Vas dvije možete ovo kupiti. Savršeno je.
Udobno je. U potpunosti namješteno.
I možete dobiti super ponudu, jer je pod ovrhom.
Što misliš, Ruthie? -Ne razumijem, kako si možemo priuštiti kuću?
Bankrot smo. -Dajem tvojoj mami strašno povoljno uvjete prodaje.
A što s kaparom? -Niti novčića.
Samo treba potpisati papire, obaviti plaćanje.
Isto je kao plaćanje najamnine osim što zarađujete, jer investirate u kuću.
Ruthie, to je dobra stvar. -A što s Bostonom?
Boston je samo na par sati daleko.
I Vic kaže da je ovdje super srednja škola.
Štedjet ćemo novac investirajući u kuću.
Je li tako? -Da, da.
Ruthie, što misliš?
Sviđa mi se.
Ako se i tebi sviđa. -Sviđa mi se.
Sviđa mi se. Sviđa mi se. Sviđa mi se.
Potpiši ovdje. -Ugovor za kupnju.
Potpis ovdje, potpis ovdje, potpis ovdje.
I onda potpis ovdje.
Hajde.
Požuri kao bismo proslavili. -Jesam. -Gotova si? Da vidimo.
Nije baš tako smiješno.
Ružičasta!
Nisam još takvu boju vidjela.
Mama, skoro je uvenulo. Hajde.
Tako je puno stvari.
Moguće je da je sve na svijetu baš ovdje.
Nećemo danas ništa krasti, Ruthie. Hajde.
Tako je velik.
Trebali bi zatražiti kreditnu karticu.
Kreditnu karticu?
Ispunjavamo li uvjete?
Sad posjedujemo kuću. Naravno da ispunjavamo.
Dobro miriši?
Mama, trebamo ovo.
Ruthie! Ma vidi ovo. -Moj Bože! -Čudesno je.
Negdje sam čitala da je umjetnost dobra investicija.
A ovo? 50 centi je skuplje. Moram to imati.
Mama. Ovo je super.
Ne!
Zdravo?
Bok. Bok, ja sam Patti.
S "I". Susjeda sam.
Bok, ja sam Ruthie. -Bok, Ruthie. -Bok, Rita. -Hej, Rita, drago mi je.
Izvolite. Dobro došli u susjedstvo.
Ovo su moji klinci.
Greta, Tommy, Jake i Alistair.
Hej, što sam rekla u vezi tog psa?
Odvedite tog psa u njegovo dvorište!
Netko treba paziti na Tommyja!
Kunem se. Zatrudnim tako lako da bih vjerojatno mogla i s vama.
U svakom slučaju, žena od preko puta je prava kuja.
Bila mi je učiteljica engleskog u srednjoj, ali sad je ravnateljica.
Ta žena će mi biti ravnateljica? -Da.
Ona je stvarno kao...
Bože, koji je to ono pisac,
onaj koji je napisao... Kako se je ono zvalo?
"Antologija Spoon Rivera." Ona je opsjednuta "Antologijom Spoon Rivera."
Nisam zapravo shvatila da se tu ne radi o žlici, uopće se ne radi.
Kao o nekim mrtvacima u zajednici.
Trebali bi je nabaviti. -Trebali bismo je pozdraviti. -Mama, ne.
Hajde, Ruthie. -Mama. -Je li to novi TV?
Mama, ne moramo to. -Da vam zatvorim vrata?
Ne. -Dobro. Ostavit ću otvoreno.
Izgleda mi zločesto.
Ovo mi je tako neugodno.
Bok, ovo je moja Ruthie. Sutra počinje pohađati vašu školu.
Vidjela sam da ste uselili u Hansonovu mišolovku.
Ja sam gđa Frankfurt. Ravnateljica.
Bok, ja sam Ruthie Carmichael, gđo. Pristojno ponašanje, Ruthie Carmichael.
I reci mi što ti se sviđa u vezi škole?
Mislim da mi se sviđa knjižnica.
Moram krenuti.
Bok.
Hej, kako kuća?
Sjajna je. -Da. -Tako si nam dobar.
Čudesno je. -Dušo, skidaj gaćice.
To je tako tragično. -Ne, moj omiljeni hrvač je gorostas André.
Sjećaš se njega? Dobit ćeš svoje, Hulk Hogane."
Sjećaš ga se?
Ne. -Ne?
Idemo na kauč? -Ne mogu.
Zašto?
Moraš se vratiti, moraš se vratiti. -Dobro.
Bok. -Bok. -Vidimo se uskoro, Victore.
Oprosti.
Izbačen si!
Hej.
Ruthie. Hajde.
Budi se. Vrijeme je za školu. Hajde, ustani.
I kad saznaju koliko si pametna,
vjerojatno će ti dati preskočiti deveti razred.
Razmišljala sam... Bit ćeš super predsjednica, Ruthie.
S tobom kao predsjednicom... Čak ne bismo ni trebali potpredsjednika.
Naravno, mama. -Hej!
Bit ćeš super.
Ne dozvoli da ti netko kaže drukčije.
Dobro.
Ući ćeš unutra i razvalit ćeš.
Dobro.
Mama.
Gina, jesi li to ti? Tko si ti?
Ja sam Ruthie Carmichael.
Nova si? -Da.
Imaš li možda trave?
Ne. -Oxy?
Ne. -Cigarete.
Nemam ih.
Drolja.
Reći ću da su kava i krafne lijepa gesta za sastanak osoblja.
Vrlo ljubazno od vas, ali morat ću ponoviti
zaduženi ste samo za Ženski zbor.
Ženski zbor. A ne za muški.
Već smo o tome razgovarali. Ne za muški zbor.
To se ne prihvaća dobro od roditelja.
Dobro.
Oprostite, gospođice, ispričavam se. -Zatvoreni smo.
Znam, oprostite. Samo sam tu prolazio.
Sjećate li me se?
Valjda me se sjećate? Sjedio sam tamo.
Da, povratili ste po meni. -Skoro sam povratio po vama.
Da, htio sam reći koliko mi je žao zbog toga
i u vezi toga, znate, bio sam baš koma.
I...
Izgledate dobro. -Dobro sam, hvala. Znate, ima taj dan kad se dogodi
i samo sam htio da znate koliko mi je žao zbog toga
i... bilo je to jako nepristojno
i znam da ste samo radili svoj posao.
Pa sam vam htio dati do znanja kako mi je jako, jako žao zbog toga
i neće se više ponoviti. I hvala što ste me saslušali.
To je sve? -To je sve. Hvala.
I želim vam ugodnu noć.
Jesi li zapravo ikad prije pušila travu? Kompa.
Pokušaj, malo potegni.
Yeah.
Možeš li... Evo, pusti meni...
malo potegneš, otići će lakše dolje. -Što to znači...
Jesi li nadimljena?
Da. -I ja sam...
Evoluiramo unatrag.
Mozgovi nam postaju veći, ali ne rade kako spada.
Kao zaključak, ljudska rasa je bezbožna i autodestruktivna.
Uništava im staništa i proždre ih.
Ako želimo spasiti planet, moramo početi
s mijenjanjem načina razmišljanja.
Daj da opet cugnem.
Misliš da je život lagan? Nije lagan.
Težak je. I ti si imala težak život, znam to.
Znaš što mi je otac znao govoriti dok sam odrastala?
Druži se s govnima i s njima ćeš biti prekrivena.
Vidjela sam dijete s puno potencijala kako se druži s govnima
i onda su ga govna prekrila, to želiš? -Ne, gđo Frankfurt.
Želiš li se družiti s tim gubitnicima
i nadimiti se na školskom posjedu, to što želiš raditi?
Ne, gđo Frankfurt, žao mi je. -Želiš biti u krugu rulje koja se drogira?
Misliš da je to cool? Jer nije cool. Jer moram te suspendirati na tri dana,
jer je politika škole nulta tolerancija
za sav alkohol i korišćenje droge.
Razumiješ me? -Da, gđo Frankfurt.
Nikad prije nisam bila u nevolji.
Srednja škola je teža no što sam mislila.
Nisam htjela reći mami što se dogodilo.
Nisam je htjela razočarati.
Mama, moraš kod doktora.
Dušo, to si ne možemo priuštiti.
Mislim da ti sirup Nyquil ne pomaže.
Odjednom su moji problemi postali puno manji
kad sam gledala majku u tolikoj boli.
Bit ćeš dobro, mama.
Hej.
Bok.
Isuse, potreban joj je tuš. -Preslaba je.
Ne, ne, moram ići.
Samo sam htio navratiti. Imam zaključenje ugovora.
Bok. -Dođi.
Bit će sve u redu.
Ruthie. -Gospođo Frankfurt.
Ne znam gdje drugdje poći.
Ali mama je stvarno bolesna. Potreban nam je doktor.
U redu, hajde uđi, dušo. Hajde!
Hvala vam. -Požuri.
Bok, Rita. -Kako se zoveš?
Ja sam Jacob.
Dobro. I pluća su mi prilično loše.
Brže. -Da, mogu to reći.
Ali čini se da vam je srce zdravo.
Volim te.
Kad sam se vratila u školu, sve se promijenilo.
I shvatila sam...
I ja sam se.
Već smo kasnili s otplatom kuće.
Što nam je više trebalo vremena za platiti, to bi više morali.
A još je posao Tinyju slabo išao.
Bojala sam se da nećemo nikad sustići.
Ne pijem sam.
Mogu li dobiti malo toga?
Da, možeš.
Reci kad je dosta.
Dobro mi izgleda. -Da, dobro.
Moj Bože! -Dugačak dan.
Svi su dani dugi.
Moj Bože, tako je teško.
Tako teško. Dan za danom.
Tri. -Hajde, podigni.
Imala sam sreće. -Da, jesi. Imaš dečka?
Zatvoreni smo. -Ne, ne!
Samo malo, samo malo. Ne...
Ovi dečki izgledaju gladni. Spravit ćemo vam nešto za jesti.
Donijet ću menije. -Ja ću.
Sigurna si?
Jeste li znali da je baš sada velika električna oluja na Saturnu? -Ne.
I munje su tamo tisuću puta snažnije
od onih na Zemlji. Možete to zamisliti?
Dečki, jeste li odlučili što ćete?
Dozvoli da ti pomognem. -Mogu ja.
Trebala bi otići kući. -Mama, želim pomoći.
Sutra ideš u školu. Imaš domaću zadaću. -Već sam je napisala.
Kasno je.
Pijana si. -Što?
Nisam pijana! -Jesi.
Znaš koliko puno ljudi popiju čašu vina
ili pivu na kraju dugog dana?
Nemoj biti takvo zanovijetalo. Zanovijetalo, zanovijetalo!
Zanovijetalo! -Sramota je. -Onda idem.
Uvijek sam znala kad mi je majka bila uplašena,
jer je onda pila više no inače.
Nisam je mogla samo tako ostaviti.
Hajde, nakazo! Da, sviđa ti se to?
Onda ga uzmi.
Onda ga uzmi. Sviđa ti se to?
Mama!
Marty!
Mama!
Kad živiš tako blizu dna, pozivanje policije ne donese ništa dobra.
Prestani!
Pederu!
Vidjela sam kako mi majku siluju s 11 godina.
Zaklela sam se da to neću više nikad dozvoliti.
Sviđa ti se grubo, ha? Da!
Prestanite.
Pustite je!
Jebi se!
Prestanite, brišite odavde! Odlazite! Odlazite odavde!
Odlazite odavde. Nemojte se vraćati!
Jebi se, nakazo!
Jesi li dobro? Jesu li te povrijedili?
Jesi li dobro, Ruthie? -Nisi čak ni bila ovdje!
U redu je. U redu je.
ŽIVOT JE KAO LJESTVE, SVAKI KORAK VODI ILI GORE ILI DOLJE
Puno mi to znači, i Bruce, stvarno ne bih uspio bez tebe.
Pa, hvala ti.
Neki od vas znaju moju priču. Ne znate je svi.
Ostao sam bez supruge prije malo više od dvije godine.
Bila je već načeta...
Ona je dobila aneurizmu i onda je preminula.
I... nemam nikoga od obitelji s kim bih pričao,
pa je to bilo stvarno...
Bili smo zapravo samo ja i moja supruga.
Ispričavam se.
Ali...
Oprostite. Bili smo samo supruga i ja.
Pa... Vi ljudi...
Postali ste nakon toga kao moja obitelj.
I kad sam ispovijedao svoju intimu,
sjedio sam baš u onom stolcu tamo, i...
Bio sam samo jako pogubljen.
I... učinili ste da se osjećam dobrodošao.
Ruthie, ovi keksi su stvarno dobri.
Ruthie?
Ruthie.
Pričaj sa mnom.
Koliko puta moram reći da mi je žao? Žao mi je.
Ruthie.
Pokušavam to raščistiti.
Željela bih da to shvatiš.
Ruthie.
Samo želim da opet sve bude dobro.
Dobro? -Da. -Sve što dotakneš pretvoriš u sranje.
Dođi.
Mogu li vam uliti još kave? -Da, malo ugrijanije, hvala.
Dan je postajao duži kako je posao jenjavao.
I Tiny se zatvarao sve ranije i ranije.
Hej. -Hej.
Mogu li? -Može.
Znaš li da kad se uspoređuje s veličinom svemira,
ljudi su milijardu puta manji od mrava?
Znaš li kad se to meni dogodilo?
Nisam nikome rekla. Jer sam znala što će reći.
I osjećala sam se cijela prljava.
Nisam ništa htjela jesti.
Nisam ništa htjela progutati.
Hodala sam naokolo i bila sam poput...
Nitko me nikad ne bi htio.
Nikad. Roba sam s greškom.
Znaš što mislim? To je kao...
Stvarno sam uplašen.
Čega se bojiš?
Ponekad Bog pogriješi.
Misliš da je pogriješio s tobom?
Bojim se živjeti.
Ne bih se čak ni ubio, jer se bojim Boga,
Bojim se...
Znaš, što god da čeka tamo gore ili ovdje dolje.
Kad si preživio ovo.
Možeš sve preživjeti. Samo trebaš duboko udahnuti.
Želim se preseliti u New York, ali ne mislim da bih mogao preživjeti.
Onda...
Želim ti... Usnice.
Nemoj se smijati. Izazivam te, nemoj se smijati.
Ne, ozbiljna sam, nemoj se smijati.
Dobro.
Želim da ustaneš, vratiš se u prikolicu,
obučeš jednu od onih otmjenih haljina...
I budeš "ti."
Bože, udijeli mi spokoj da prihvatim stvari koje ne mogu promijeniti,
hrabrosti da promijenim stvari koje mogu
i mudrost kako bih spoznao razliku.
Hej.
Hej. -Kako si? -Dobro. Kako si ti?
Super.
Što je?
Dobar sastanak. -Da.
Ovdje stvarno bude dobar sastanak. -Koliko dugo tu dolaziš?
Sad sam sedam mjeseci trijezan. Upravo tih sedam mjeseci.
Nije loše. To je početak. Koliko dugo ti dolaziš?
Osamnaest dana. -To je super.
Sviđa mi se taj broj. -To je super broj.
Sutra će biti drugačiji, ali čestitam.
Samo sam jednog dana vozila i vidjela znak, i ponekad pomislim...
Kao vozim i vidim nešto,
i kao pomislim, "trebala bih to učiniti."
Znaš, "trebala bih to učiniti," i to je bio kao neki znak.
I bio je istinski znak, znaš, bio je znak i onda istinski znak.
I onda sam počela dolaziti.
Da. Ide ti dobro.
Pokušavam biti bolja.
Sad si još uvijek zgodna?
Pozvao bih te na kavu, ako ćeš biti ovdje malo duže.
Voljela bih to... Popiti kavu.
Voljela bi popiti kavu? Sa mnom? -Da.
Naravno, ako želiš popiti kavu, nabavit ću kavu.
Da, učini nešto. -Dobro. -Tri. -Sedam.
Dvanaest. -Dvadeset i dva.
Nisi ništa imala.
Kad će se vremena promijeniti?
Ne znam.
Evo. Zadrži.
Kažeš da si iz Iowe?
Da, iz Council Bluffsa.
Što još voliš osim Skee-balla?
Stotka? -Dobila sam 100! -Ma super!
To! -Dobar si. Kako si postao tako dobar?
Protraćena mladost.
Imaš predivan osmjeh.
Mogu ti ispraviti prednji kutnjak.
Zubar sam.
Da. Nemoj da ti je neugodno.
U redu je. Jedva se vidi. Osim kad se smiješ.
Prošlo je već neko vrijeme kako sam se nasmijala.
Možda i to mogu popraviti.
Ti nisi zubar. -Najbolji u gradu. -Ma nema šanse.
Među najboljih deset u gradu. -Stvarno? -Da.
Pogledaj ove biserno bijele.
Tvoji su? -Da.
Hajde, pokaži mi. Dat ću ti besplatan zubarski pregled. Otvori usta. -Ne.
Hajde, mogu ti pomoći. Zašto svi mrze odlazak kod zubara?
Radimo tako dobre stvari. Ne možeš mrziti...
Čiste, zdrave zube.
To je temelj dobrog života.
Hajde.
Da vidimo.
Da vidim.
Reći ću ti, genetski...
Samo malo. Imaš savršene zube.
Ali trebaš srediti korijenski kanal i potrebno je skidanje kamenca.
I vjerojatno novi zub.
Kad si posljednji put bila kod zubara?
Kad je Ruthie bila beba.
U redu je, popravit ćemo ti to.
Ljubazan si.
Čitala sam o onome što zovu financijska kriza.
I sad sam to spoznala.
Susjedi poput Patti s "I" i njena obitelj su jednostavno nestali.
Sjebani smo.
Vidite samo tu garažu. Zar nije predivno? -Jest, predivno je.
Ljudi ovdje nemaju garaže. Vi ćete je imati.
Zašto neki ljudi odu sa svim dok drugi moraju zbog toga patiti?
Sve će biti u redu, Ruthie.
Nije pošteno.
Ponekad život nije pošten, ali...
Rješavamo stvari koje znamo kako riješiti.
Mi gubimo kuću dok trgovac nekretninama postaje još bogatiji
i ništa ne možemo učiniti.
Zašto je život tako težak?
Ne bi to tako trebalo biti. Imam 15!
Ruthie, uvijek će na kraju sve ispasti dobro.
To ne znaš! Sve oko nas se urušava!
Bit će sve u redu. -Sve se raspada!
Bit će sve u redu. -Neće biti! -Da, hoće.
Ne, neće! -Sve će biti u redu.
Ne, neće. -Sjedni, molim te.
Neće! -Bit će.
Moraš se smiriti.
Evo, stavi noge gore. Stavi noge gore.
Spremna?
Vidiš?
Ne želim se smijati, želim samo plakati.
Sad je teško imati perspektivu, ali...
Jednog dana ćeš se osvrnuti na sve ovo
i vidjet ćeš da je sve bilo dobro.
Dođi.
Dušo, obuci nešto seksi.
Vodim te van. -Što?
Što je? -Zvala sam te kad sam bila bolesna.
Da, ma daj, bio sam u poslu.
Što si radio? Posao? -Da.
Gubim kuću zbog tebe. -Mogu se za to pobrinuti.
Kako ćeš se pobrinuti za to, Vic?
Kako ćeš to učiniti? Reci mi. Voljela bih znati. -Dođi.
Ne, jebanje mi neće pomoći.
Što ćeš učiniti? Posjeduješ me!
Sama si potpisala one papire. -Ti si mi to rekao. -Dvije godine imaš?
Ti si mi to rekao! -U redu. Smiri se.
Sama si donijela odluku, u redu?
Ne, ne možeš to raditi. Ne možeš prodavati sranja naokolo.
Nije pošteno! To rade ljudi poput tebe. -U redu.
Odlazi odavde, gade jedan! -U redu, u redu!
I nemoj se vraćati! -Luđakinja.
Mama?
Ništa.
Prestani! Prestani! Moram ovo završiti.
Volim te.
Kako je bilo? -Bilo je dobro. Volim juhu.
To je dobra juha. -Još nešto želite? -Ne, hvala.
Ne volim paradajz, ali volim paradajzovu juhu.
To je dvojakost -Što?
Kako se piše ta dvojakost? -Evo, ja ću ti.
Volim ti pomagati.
Nije mi potrebna tvoja pomoć, u redu je.
Što je?
Hej. Pogledaj me.
Gubimo kuću.
Možda mogu pomoći.
Ne.
Hej.
Ne mogu imati još jednog koji kaže kako će pomoći.
Dođi, razgovarajmo.
Ne mogu to učiniti Ruthie.
Onda, kad se selimo kod Leea?
Ne selimo se.
81 dan sam izdržala i odlučila vas zvati
i tako sam zahvalna što jesam.
Osjećam se tako blagoslovljeno. Danas, 81 dan. Slobodna sam.
ZATVARA SE
Hej, dame. Klonite se nevolja.
Lee?
Hvala što si bio tako drag.
Naravno. -Prolazimo kroz pakao, ali...
Znam. -Ne želim da Ruthie više bude tužna.
Razumijem to.
Stvarno mi je stalo do tebe.
Sve će biti u redu.
Želim da dođete kod mene, dobro?
Ili možemo ostati ovdje cijelu noć.
I ja mrzim opraštanja.
Da, grozna su.
Bit će sve u redu, Ruthie.
Idemo.
Hajde.
Bok. -Bok.
Pomoći ću ti s kutijama. -Hvala ti.
Pokazat ću vam okolicu.
Bok, Ruthie. Drago mi je što te vidim.
Bok. -Idemo ti pogledati kuću. -Hajde.
Daj da ti otvorim vrata.
Kuća je iz 1926.
Na neki način u obliku slova A.
Ali, da, to je moja kolekcija ploča.
Ima svakojaku muziku. -Volim muziku!
Slobodno pregledaj.
Ovo je spavaća soba i kupaonica.
Ovdje je kuhinja. Samo ću ovo spustiti.
Tu je stražnje dvorište. -Ruthie, ima bazen! -Da.
Da, možemo plivati. -Pokazat ću vam gornji dio.
Jedva čekam uskočiti. -Imam puno tih stvari od bake i djeda.
Valjda je to očigledno. Slobodno možete nešto mijenjati, jer ja...
Ruthie, mislim da bi ovdje mogla biti tvoja soba.
Većinu svojih stvari sam iznio.
I možeš je prebojati ili urediti kako ti se sviđa.
Idem završiti iznošenje stvari iz auta.
Osjećajte se kao kod kuće.
Hej, trebaš nešto, Ruthie?
Ne... Oprosti. -U redu je.
Da, to su neke stvari koje nisam iznio.
Baš imam brdo starih stvari ovdje.
Igraš šah?
Da, pomalo. Igraš li ti?
Da, ono što volim kod šaha je što usput možeš učiti.
Ne možeš pobijediti samo kretanjem naprijed.
Ponekad moraš odstupiti
ili čak izgubiti par figura kako bi ostvario napredak.
Mislim da je samo potrebna strpljivost.
Tako to za to kažu.
Dobro, možeš napraviti prvi potez.
Hej, Ruthie. -Bok.
"Doručak za prvake"? -Hvala.
To je knjiga, mama.
Volim oboje.
Dobro jutro. -Hej, Ruthie.
Hej.
Što ćeš raditi danas?
Ništa posebno.
Hej, Ruthie. -Hej, Ruthie. -Hej.
Ruthie, što je?
Što radimo u ovoj kući? Ne mogu to više podnijeti.
Možemo li molim te otići odavde i prestati živjeti tu laž predgrađa?
Ruthie! Nigdje nećemo ići.
Nećemo više bježati.
Bože. -Ruthie! Ne mogu vjerovati u tu tvoju bajkovitu romantiku
koju si stvorila. Par alkoholičara koji se izliječio.
I zaljubio. -Prestani, Ruthie.
Mama, nisam više malo dijete!
Da, jesi. -Miči se od mene.
Mama, miči se. -Odi u krevet, Ruthie.
Prekini! -Neću u krevet Ne!
Kvragu!
Ruthie.
Bravo, mama, sretan svršetak.
Zar tako misliš? -Nemoj početi plakati.
Neću početi plakati. -Dobro. Jer mi je već muka od toga!
Dobro, drago mi je što ti je muka od svega!
Stvarno mi je drago što ti je muka od svega.
Skačeš od dečka do dečka, zašto je tu Lee toliko različit?
Jer je on dobra osoba. -Zašto je on toliko različit?
Volim ga, Ruthie i on voli nas.
Jer ti je popravio zube? -Jer ljudi trebaju jedan drugoga, Ruthie.
Jer se on brine za nas.
Kao što se ja brinem za tebe. On se brine za nas.
Miči se od mene! Ne možeš mi govoriti što činiti!
Da, mogu, tvoja sam majka! -Pa ne ponašaš se tako!
Ponašam se! -Ne ponašaš! -Pojma nemaš što sam učinila za tebe!
Ti ne znaš što znače udomitelji, jer sam prokleto sigurna da ne znaš!
Pa ako želić ići, idi!
Otići ću! -Onda odi!
Odlazim.
Moj Bože!
Hvala.
Jedan, dva, tri.
Bit će ona dobro. Moraš mi to vjerovati.
Ona je u toj dobi kad želi neki osjećaj neovisnosti.
Nikad prije to nije učinila. Nije nikad pobjegla. To nije Ruthie.
Da, ali sad ima 15, sad počinje s takvim stvarima.
Potpuno je normalno. I ti si to učinila, zar ne?
I ja sam to učinio. Hajde. To djeca rade.
Obećavam. Dođi.
Dođi, zagrli me.
Hajde.
Što?
Ona...
Ušla je za mnom.
Droljo!
Kujo.
Dobro.
Hvala, Pam. -Skuhat ću kavu.
Dobro.
Žao mi je.
I meni je žao.
Ponekad jednostavno zajebem, Ruthie. Pokušavam biti dobra majka.
Uvijek sam pokušavala, ali nikad nisam stvarno znala što sam radila.
I kad si bila malena, bilo je... Bilo je puno lakše, jer kad si pala,
znala sam kako to srediti. Mogla sam napraviti ono bu-bu da ti bude bolje.
I sada ne znam uvijek što treba činiti.
Znam.
Volim te, mama.
Volim te, Ruthie.
Sad si velika cura.
Da.
Nisam to nikad ranije shvaćala... -Što?
Trebaš me isto toliko koliko i ja tebe.
Ruthie.
Dušo, ja tebe trebam više.
Mama, to je moja španga. -Dala si mi je.
Kad sam ti to ja dala? -Rekla si da više nećeš nositi špange.
Nisam ti je dala. -Ovo je moja suknja.
Da, ali to je bilo zbog zabave.
Ovo je bilo za preko noći.
Kosa mi je padala na lice.
Već sam vidjela da je koristiš. Samo nisam ništa rekla.
Evo.
Da, možeš voziti. -Moj Bože!