www.titlovi.com
3-ćeg septembra 1973. u 18:28 i 32 sekunde,
plava muva sposobna da mahne krilima 70 puta u minutu
sletela je na ulicu St. Vincent u Montmartru.
U tom trenutku, na terasi obližnjeg restorana,
vetar je magijom učinio da dve čaše zaigraju, neviđene na stolnjaku.
U međuvremenu, u stanu na 5-tom spratu na Aveniji Trudaine, Pariz 9,
vraćajući se sa sahrane najboljeg druga, Eugene Colere ga je izbrisao
iz svog adresara.
U istom trenutku, sperma sa jednim X hromozomom
koja je pripadala Raphaelu Poulainu
pojurila je ka jajetu njegove žene, Amandine.
9 meseci kasnije,
Amelija Poulain je rođena.
ČUDESNA SUDBINA AMELIJE PULEN
Njen otac, bivši doktor u vojsci,
radi u banji u Enghien Les Bains.
USKI KUKOVI TVRDO SRCE
Raphael Poulain ne voli
da urinira pored nekog drugog. Takođe ne voli
da prezrivo gledaju na njegove sandale,
tesne gaćice za kupanje.
Raphael Poulain voli
da odmotava rolne toalet papira,
da ređa i čisti svoje cipele,
da prazni svoju kutiju sa alatom,
da je čisti,
i vraća sve nazad.
Amelijina majka, učiteljica iz Gurgaona
je oduvek imala slabe nerve.
TIKOVI SLABI NERVI
Ona ne voli nabrane prste u kadi,
da joj ruke
diraju stranci,
tragove jastuka na obrazima izjutra.
Amandine Poulain voli kostime umetničkih klizača na TV-u,
poliranje parketa,
da prazni svoju tašnu,
da je čisti,
i da sve vraća nazad.
Amelie ima 6 godina.
Kao i sve devojčice, voli da je tata grli.
Ali on je nikada ne dodiruje, osim zbog mesečnog pregleda.
Uzbuđenje zbog retkog dodira
uzrokuje da joj srce lupa.
Kao rezultat toga,
on misli da ona ima srčanu manu.
Proglašena nesposobnom za školu,
Ameliju uči njena majka.
Kokoške
se gaje
ovde
od sada.
4 kokoške gaje...
Vrlo dobro.
Od sada!
Lišena društva,
bačena između neuroze i ledenog brega,
Amelija se povlači u svoju maštu.
U tom svetu, ploče se prave kao palačinke.
Komšijina žena u komi
je izabrala da se naspava za ceo život odjednom.
Posle ovoga mogu da da ostanem budna danonoćno.
Amelija ima jednog prijatelja, Plačka.
Na nesreću,uslovi u kući su učinili Plačka suicidnim.
Plačkovi pokušaji samoubistva uništavaju majčine nerve.
Odluka je doneta.
Dosta!
Da bi utešila Ameliju, majka joj daje korišćeni "idiot".
Devojčice! Vidi šta si uradila!
Komšija je zavarava, da njena kamera izaziva nesreće.
Pošto je slikala celo popodne, Amelija je prestravljena.
Bulji u TV, pogođena krivicom
da je izazvala veliki požar,
dva ispadanja iz šina,
pad džambo džeta.
Par dana kasnije,
shvativši da je prevarena,
Amelija se sveti.
Šta...?
Jednog dana, nastupa tragedija.
Amandine vodi Ameliju u Notr Dam
da se mole za mlađeg brata.
Nešto kasnije, nebo šalje
na žalost, ne dečaka, već Marguerite, turistu iz Kvebeka,
koja je rešila da okonča sebi život.
Amandine umire odmah.
Posle majčine smrti, Amelija živi sama sa ocem.
Njegove asocijalne tendencije rastu.
Opsednut je gradnjom minijaturnog hrama
za čuvanje majčinog pepela.
Dani, meseci i godine prolaze.
U takvom mrtvom svetu,
Amelija voli da sanja da će zaraditi dovoljno da ode od kuće.
5 godina kasnije, radi kao konobarica na Montmartru,
kod Dve Vetrenjače.
29-ti je avgust.
Za 48 sati, njen život će se zauvek promeniti...
Ali to ona još ne zna.
Živi povučeno među kolegama i mušterijama.
Suzanne, vlasnik,
malo šepa, ali nikad ne prospe piće.
Bivši jahač bez sedla, voli atlete
koji kukaju iz razočaranja.
Ne voli da vidi čoveka poniženog pred svojom decom.
Georgette, prodavačica duvana, je hipohondar.
Migrene jednog dana, išijas drugog.
Mrzi reči kao "plod utrobe. "
Gina radi sa Amelijom. Njena baka je bila vidar.
Voli da lomi prste.
Donosi jelo Hipolitu, propalom piscu.
On voli da gleda kako toreadore probadaju na TV-u.
Na njih mrko gleda Joseph, Ginin biši ljubavnik.
Uvek je ljubomorno prati.
Sve što on voli je
pucanje balona na kesama.
Evo Philomene, stjuardese.
Amelija joj čuva mačku dok nije tu.
Philomena voli
odzvanjanje posude za mačke na pločicama.
Mačka voli da prisluškuje dečje priče.
Ne hvala g-đo. Ne radim nedeljom.
Vikendom, Amelija često ide vozom da poseti oca.
-Zašto ne odeš u penziju? -I šta da radim?
Putuj. Nikada nisi nigde otišao.
Kada smo bili mladi, majka i ja smo želeli da putujemo.
Nismo mogli. Zbog tvog srca.
Znam.
Zato sada
Sada...
Ponekad petkom, Amelija ide u bioskop.
Volim da gledam ljudska lica u tami.
Volim da pimećujem detalje koje niko drugi ne vidi.
Ali mrzim, kad u starim filmovima vozači ne gledaju kuda voze.
Amelija nema dečka.
Pokušala je par puta, ali bilo je razočaravajuće.
Umesto toga,ona gaji ukus za mala zadovoljstva.
Umakanje ruke u džak žita,
Lomljenje creme brulee-a
kašičicom.
I bacanje žabica kod St. Martinovog Kanala.
Zovu ga Stakleni Čovek.
Rođen je sa kostima lomljivim kao kristal.
Sav nameštaj mu je tapaciran.
Rukovanje bi mu slomilo prste.
Nije izlazio 20 godina.
Vreme ništa nije promenilo.
Amelija još uvek traži samoću.
Zabavlja se blesavim pitanjima
u vezi sveta,
kao što je, "Koliko parova upravo doživljava orgazam?"
15!
Konačno, 30-tog avgusta 1997.
dešava se nešto što joj zauvek menja život.
Lady Di, Princeza od Velsa, poginula je u saobraćajki
sa svojim pratiocem, Dodi Al-Fayedom...
Samo bi pronalazač Tutankamonove grobnice,
znao kako se osećala
po otkriću ovog blaga,
koju je sakrio neki dečak pre 40 godina.
31-og avgusta u 4 ujutru,
Amelija dobija sjajnu ideju.
Ma gde bio,ona će naći vlasnika kutije
i vratiti mu njegovo blago.
Ako bi mu to nešto značilo, postala bi dobrica za stalno.
A ako ne, baš šteta.
Devojka sa 5-tog sprata. Ne viđamo te često.
Da li znaš dečaka, koji je živeo u mom stanu 50-tih?
Dečak? Uzmi piće.
-Ne hvala. -Uđi! Zatvori vrata.
Dečaci? Znala sam ih mnogo.
Slatki su dok ne otkriju grudve i kestenje.
Znala sam mnogo dečaka.
Kada si došla ovde...
94-te.
Mora da si čula priču.
Ne...
Iznenađena sam. Sedi.
Moj muž je radio za osiguravajuću firmu.
Nije tajna, da me je varao sa svojom sekretaricom.
Koristili su sve hotele u blizini.
I to ne jeftine.
Drolja je volela da širi noge
ali samo na satenu.
Zato je uzimao novac iz kase.
U početku malo, a onda 50 miliona.
Odleteli su za Panamu.
Popij!
20-tog januara 1970-te
zazvonili su mi na vratima.
"Muž vam je poginuo u saobraćajki u Južnoj Americi."
Tu je moj život stao.
Crni lav je umro od tuge.
Jadno stvorenje!
Vidiš li kako sa ljubavlju gleda u svog gospodara?
Pročitaću ti njegova pisma.
Ne idi!
Imaš valjda 5 minuta.
Ovo je pisao iz vojnog kampa.
"Draga Mado"
To sam ja Madeleine.
"Ne mogu ni da jedem ni da spavam.
"zato što je smisao mog života daleko u Parizu.
"i neću je videti do sledećeg petka,
"kada će se moja slatka lasica pojaviti na stanici
"u plavoj haljini..."
u zagradi "ona na koju misliš da je previše providna."
Je li tebi iko tako pisao?
Ja nisam ničija mala lasica.
Zovem se Madeleine Wells.
Madeleine, kao Marija Magdalena.
Plakala je?
U vezi tvog pitanja...
Pitaj prodavca Collignona. Celog života živi ovde.
Zdravo Amelijo-slatka!
Smokvu i tri oraha kao i obično?
Ko je živeo u mom stanu 50-tih?
Kako su se zvali?
Nemam pojma draga moja.
1950-te imao sam 2 godine. Mentalni uzrast kretena.
"Kreten" je Lucien.
Nije genije, ali Ameliji se dopada. Dopada joj se
kako se brine o svakoj žućanici, kao da je dragocenost
koju treba čuvati. Tako on pokazuje
da voli dobro obavljen posao.
Vidi ga samo!
Kao da neguje ptičicu!
Ne traži mu ribizle.
Vrati se do ponedeljka!
Mrdaj ukočeni!
Nema ceo dan!
Poseti moju majku. Ima slonovsko pamćenje.
Mama slon!
Hvala.
Bredoteau.
Ima koje tražiš.
Ali ako ja to kažem ne važi. Senilan sam.
Ignoriši ga, on je senilan.
Vidi šta mi je uradio sa lovorom?
Poslednji posao mu je bio poništavanje karti u metrou.
Sada ustaje svake noći
da buši rupe u mom lovoru!
Šteta što to nije teško.
Svako mora da se nekako opusti.
Ja bacam kamenčiće.
-Stvarno? -Naćiću ne brini.
Vrlo sam organizovana.
-Sve mi se dopada. -Kao šta?
Tvoj sin ima skoro 50, a ja mu još uvek vodim
knjigovodstvo!
Stavljala si mu pastu za zube kad je imao 15 godina.
Sledi.
Camus...
2-gi sprat, Brossard je bio u B bloku...
Evo ga!
Bredoteau. 5-ti sprat.
Bili su severnjaci.
Bredoteau.
Šta više da kažem?
...kako da živim?
Da nikad ne upoznam sreću koju pružaš
Kada sam ti u zagrljaju
U tvojoj sam moći
Kako da živim
bez tebe?
Onaj što pipa ispod kabine za snimanje je Nino Quincampoix.
Kada Ameliji ponestane društva, Nino ga ima previše.
5 milja odvojeni, oboje su sanjali
da imaju brata ili sestru,
sa kojima bi stalno bili.
Zdravo tata.
Novi prijatelj?
Imam ga godinama.
Tvoja majka ga je mrzela, pa je živeo u šupi.
Hajde da ih pomirimo.
Šta kažeš na to?
Tata, kada bi našao relikviju iz svog detinjstva
kako bi se osećao? Srećno? Tužno? Nostalgično?
Ovaj patuljak nije relikvija.
Bio je oproštajni poklon od mog starog puka.
Ne, mislim nešto što si sakrio kao tajno blago.
Trebalo bi da ga izlakiram pre jeseni.
Skuvaću čaj. Hoćeš i ti?
Udahni, ne mrdaj.
Bolje?
Zatvori vrata!
Besni oluja!
Nije ovo Sibir.
Nisi alergična na izduvne gasove!
Skoro sam iskašljala plućnu maramicu sinoć.
Iskašljala plućnu maramicu?
-Šta ima danas Suzanne? -Žućanica au gratin.
Bićeš na kolenima.
To je dobro?
-Zavisi gde padneš. -Ispred toaleta...
Ne valja!
12:15: smeje se orgazmično da privuče alfa mužjaka.
Izludeće me.
Zašto ne odustane? Ima toliko drugih kafića!
Suzanne?
"Au gratin" znači u sosu, jel' tako?
Da. Zašto?
Ne mogu da to podnesem. Kao ni ti konjetinu.
Ne moj želudac, već moje sećanje.
Radije bih skuvala čoveka.
Šališ se!
Mogu li danas da odem ranije?
Kako se zove?
Dominique Bredoteau.
Vi ste Dominique Bredoteau?
Ja sam.
Zašto?
To je zbog...
peticije.
Peticije?
Peticije za...
posvetu Lady Di!
Ne hvala.
Dame i gospodo izvinite na smetnji...
tražim Dominique Bredoteaua.
Za Evropski cenzus.
Dođite. Treći sprat.
Ćao mače.
Čaj Earl Grey?
Od jasmina?
Šta ćete?
Zauzeta sam.
Stižem!
Gde mogu da nađem Dominique Bredoteaua?
Baš šteta! Upravo je otišao.
Evo ga, odlazi.
Bretodeau.
Ne Bredoteau.
Treba ti malo slatkog vina.
Uđi.
Živim ovde 5 godina. Nisam vas viđala ranije.
Nikad ne izlazim na odmorište.
Izbirljiv sam, sa kim se upoznajem.
Sve su to propalice.
Uđi.
Zovu me Stakleni Čovek
ali ime mi je Raymond Dufayel.
-Amelija Pulen. Konobarica sam... -Kod Dve Vetrenjače. Znam.
I sada je tvoja Bredoteau korpa je prazna.
Zsto što nije "ovo" onda je "to."
Kao "Toto".
Volim tu sliku.
Kao svečani ručak Brodske Zabave.
Od Renoira.
Slikam jednu godišnje, zadnjih 20 godina.
Najteži deo je izgled.
Ponekad se osećam kao da
namerno menjaju raspoloženje meni iza leđa.
Izgledaju prilično srećno.
I trebalo bi!
Jedu začinjenu zečetinu
i palačinke sa džemom za decu.
Gde je onaj papir?
Primećuješ moju kameru.
Poklon od snaje.
Stavljam je tu
da ne bih navijao satove.
Posle svih ovih godina
jedina osoba koju još uvek ne mogu da uhvatim
je devojka sa čašom vode.
Ona je u sredini, a opet izvan.
Možda je prosto drugačija.
Na koji način?
Ne znam.
Kada je bila mala, retko se igrala sa ostalom decom.
Možda nikada.
Dominique Bretodeau 27 Rue Mouffetard.
Ovo je za tebe.
Svakog utorka ujutru,
Dominique Bretodeau kupuje piletinu.
Peče je sa krompirom.
Pošto odreže batake i krila
voli da opipava toplo telo svojim prstima,
počevši od školjki.
Ali ne danas. Bretodeau neće kupiti piletinu.
Neće stići dalje od govornice, ove.
U trenu, vratiće se.
Bahamontes kako osvaja Tur de Frans.
Tetka Josetteini kombinezoni...
i najviše, tragični dan...
dan, kada je osvojio sve klikere.
Priklješteni Bretodeau!
Konjak molim.
Zadivljujuće je, šta se upravo desilo.
Mora da je moj anđeo čuvar.
Govornica me je zvala...
I mene isto! Zvala me je mikrotalasna.
Još jedan konjak.
Baš je život čudan.
Detetu vreme sporo prolazi. Onda imaš odjednom 50.
Sve što ti je ostalo od detinjstva stane u zarđalu kutiju.
Imate li dece g-đice?
Imam ćerku vaših godina.
Nismo se čuli godinama.
Čuo sam da je dobila sina.
Zove se Lucas.
Vreme je da ih nađem, pre nego što i ja završim u kutiji.
Ne misliš tako?
Amelija je odjednom dobila osećaj potpune harmonije.
Savršeni trenutak. Blago osvetljenje,
miris u vazduhu, tihi žagor ulice...
Udiše duboko. Život je jednostavan i lak.
Talas ljubavi, potreba da pomogne čovečanstvu je obuzima.
Da vam pomognem. Siđite. Eto nas!
Udovica tambur-majora!
Nosi njegov kaput od kada je umro.
Konjskoj glavi fali uvo!
Cvećar se smeje. Ima naborane oči.
Lizalice u izlogu pekare!
Pomiriši to!
Dele parčiće dinje.
Sladoled od šljiva!
Prolazimo pored kasapnice.
Šunka 79 franaka. Rebra 45!
Sada prodavnica sira. Picador je 12.90. Cabecaus 23.
Beba gleda psa koji osmatra kokoške!
Sada smo kod kioska ispred metroa.
Ostaviću vas ovde. Ćao!
"Ne može da razume druge."
"Uvek je bila usamljeno dete."
U iskričavo popodne u julu,
dok su se na plažama, horde turista
odmarale na novom suncu
a Parižani okupani u znoju
gledali u eksplozije
tradicionalnog vatrometa,
Amelija Pulen,
Kuma izgnanika, Bogorodica nevoljenih,
je konačno podlegla umoru.
Na obolelim ulicama Pariza,
gomile ožalošćenih
su se tiho poređale u pogrebnu povorku
sa neizrecivom tugom novonastalih siročadi.
Kakva neobična sudbina za nekoga,
koji je pružao sve,
a opet uživao samo u malim životnim zadovoljstvima.
Kao Don Kihot, borila se za druge
pod žvrnjem svih životnih nedaća.
Bila je to izgubljena bitka
koja joj je prerano uzela život. Sa jedva 23, Amelija Pulen
je dopustila da joj se umorno telo spoji,
padom i tokom univerzalnog jada.
Dok je odlazila, osetila je kamen kajanja što je pustila oca da umre,
a da ne pokuša, da u njegov ugušen život
udahne malo vazduha koji je dala
mnogim drugima.
Stanite!
Stranice pune fotografija za dokumenta,
iscepane i odbačene od svojih vlasnika,
koje je pažljivo sastavio neki čudak.
Kakav porodičan album!
Paklu Goloaza.
Samo trenutak. Ovde je tako zadimljeno!
Gde su? Ništa ne vidim.
Više levo. Više...
Treba ti promena...
Zaboravi.
Maraska za mladića.
Jedna maraska i dva gazirana soka.
Je li predbračni ili posle muvanja?
Jesi li urođeni kreten?
-Predbračni. -Ne brini!
Naćićeš svog pravog jednog dana.
Sve žene žele da spavaju na ramenu muškarca.
Svi muškarci hrču posle par pića
a ja imam osetljivo uvo.
Popravili su mi nosne duplje.
Vidim da si rođeni romantičar.
Vidim da nikad nisi upoznala pravu ljubav.
Jesam. Skratila mi je nogu.
Mislio sam da si pala sa konja.
I jesam.
Bila sam zaljubljena u akrobatu.
Glupa ja! Oni te uvek ispuste u poslednjem trenutku.
Ispustio me je, baš pre moje tačke.
To me je patosiralo. Uz to i konja
ispod mene.
Mauresque?
Još uvek postoji prava ljubav.
Znam. Posle 30 godina za barom
ja sam ekspert. Čak ću ti dati i recept.
Uzmi dva obična tipa,
pomešaj ih i ostavi da se krčkaju.
Uvek upali.
Izvinite!
Ja ću.
Nisi li već povredio dovoljno ljudi?
Gina ume da se brani.
Ne Gina. Nego Georgette.
Vidi! Traži tvoju pažnju
ali ti samo vidiš Ginu.
Jadnica! Šta sve ne radi
da bi je primetio!
Mora da si slep.
Idem na sastanak. Ćao!
Ko god da je taj njen novi
ne može biti gori od ludaka sa njegovim kasetašom.
Joseph nije toliko lud.
Samo je u bolovima.
Hajde! Rasturili su se pre 2 meseca.
To što stalno dolazi ovde mora da znači da je mazohista.
Nemoj da kažeš da ne primećuješ.
Primećujem šta?
Uvek sedi ovde, jel' tako?
Sedi.
Sedi Georgette.
Šta vidiš?
Moj štand za cigarete.
Ništa ne nedostaje?
Potrudi se.
Ne vidim šta!
Razmisli o tome. Laku noć.
Pismo kasni 30 godina.
Torbu sa pismima koju su našli planinari na glečeru Mont Blana
je bila deo tovara
izgubljenog u padu aviona krajem 60-tih.
Baš tužno! Lepa mlada princeza.
A ne smeta ako je stara i ružna?
Svakako! Pogledaj Majku Terezu.
Još uvek juri za Ginom?
Ne, ima drugu.
Neko koga znam?
Čudna stvar sa tim glečerima...
Neko iz Dve Vetrenjače?
Ne ti!
Ne Suzanne...
-Ne! -Da.
Eto ga ponovo.
Baš čudno.
-A ovde. -"Ponovo on!"
"Lav stanica."
A ovde. "5-ti mart Austerlitz."
Uvek isto bezizražajno lice.
12 puta.
Brojala sam. Baš je čudno.
Zašto se slika po celom gradu
i posle ih baca?
I to dobre slike.
To je kao ritual.
Verovatno je preplašen
da će ostariti. To mu je samo uteha.
Umire!
Plaši se da ga ne zaborave.
Želi da se ljudi sećaju njegovog lica.
Kao da šalje svoj portret posle smrti.
Budući mrtvac, koji se plaši da ga ne zaborave.
Ovi ljudi ovde...
su uspeli!
Odavno su mrtvi
ali ih nikada neće zaboraviti.
Devojka sa čašom...
Možda su njene misli okrenute nekom drugom.
Nekom na slici?
Više ka nekom dečaku koga je negde videla
i osetila bliskost prema njemu.
Misliš da ona radije zamišlja sebe
blizu osobe koja je odsutna,
a onda gradi odnose
sa onima oko nje?
Možda se mnogo trudi da drugima sredi živote.
Šta je sa njom?
Sa njenim nesređenim životom?
Ko će to popraviti?
Bolje pomagati ljudima nego patuljku iz bašte.
Kamiondžija je imao 2.8 grama alkohola u krvi!
Muka mi je!
Kad zapošljavaju neodgovorne morone!
-Tvoji ključevi. -Stani Mello.
Brza vožnja danas ubija.
Ugledaj se na Luciena.
Nijedan radar ga neće uhvatiti na poslu!
Sram vas bilo g-dine Collignon.
Nije on kriv.
Istina g-đo Couchoix!
Nije on kriv što ne može da zaspi. Kriva je Lady Di.
Pogodi šta sam našao u kamionu. Katalog donjeg veša.
Stavio je lice Lady Di
preko lica modela!
Šta danas? Pet asparagusa
ili još lokalne prošlosti?
Ništa.
KLJUČEVI SE PRAVE DOK VI ČEKATE
Je li migrena prošla?
Da, ali mi išijas nije dao da spavam.
Odavno nisam videla
da tako dobro izgledaš.
"Žena bez ljubavi vene kao cvet bez sunca."
Baš čudno vreme danas!
Šta je tu čudno?
Ti si tek 100-ta da to kažeš.
Prođe nam dan da bi zaboravili kako vreme prolazi.
To radimo dok trpimo gluposti.
Pišem gluposti koje niko ne objavljuje.
-Još jedno odbijanje? -Moje 30-to!
Nije li tvoj rođak književni kritičar?
Zaboravi! Kritičari su kao pijavice
koje sišu krv pisaca.
Je li tvoja knjiga
ljubavna priča?
Radi se o momku koji vodi dnevnik.
Ne o prošlosti
već o budućim nesrećama.
Zato se deprimira i ne radi ništa.
U suštini radi se o besposličaru.
Posvetiću rukopis tebi.
A ti ćeš mu otpisati račun!
Njegovo piskaranje za moje grickalice. To je sponzorisanje.
Gde si do sada?
Vidi koliko je sati!
Neko se ispišao na njegovu majku!
"Bez tebe, današnja osećanja biće prašina jučerašnjih. "
Bez tebe, današnja osećanja biće prašina jučerašnjih.
Karte molim.
Kako posao?
Već si me pitao.
Dobro si ovih dana?
Uglavnom.
Osećam promenu...
Imala sam 2 srčana udara i abortus
pošto sam bila trudna.
Osim toga sam dobro.
Dobro.
Nešto nije u redu?
Ne ništa.
Nema ti patuljka.
Je li se vratio iz šupe?
Moskva.
Bez objašnjenja.
Želi da vidi sveta?
Ne razumem.
IZUBLJENA
TAŠNA
FOTOGRAFIJE
Svaka normalna devojka bi pozvala broj,
našla momka, vratila mu album
i videla da li je njen san moguć.
To se zove udar stvarnosti. Poslednje što Amelija želi.
Baš tako!
Da nije zaljubljena?
Gde je gazda?
Spava u karfiolu.
Šta?
Spava u karfiolu.
Želiš da ja... Želiš šta?
Greb-greb srećku.
Kako to radi?
Evo kako ćemo.
Izgrebimo jednu zajedno.
Ti grebi ovde...
sa strane.
Ništa. Ti?
Ni ja.
Ko nema sreće u kartama...
Tako kažu!
Moram da se vratim.
Porno Video Palata.
Zovem zbog oglasa.
-Imaš preko 18? -Da.
-Obrijana si? -Molim?
Jesi li obrijana? Čupavo ne prolazi.
Kako ide g-đo Wells?
Kada nemate za šta da živite...
Hajde, život je divan!
Samo ti sanjaj dečko.
Zdravo g-dine Dufayel.
Evo vaše narudžbe g-dine Dufayel.
Sumnjam. Mrzim artičoke.
Ne bi trebalo.
Gledaj ovo.
Uzmi.
Tako je bolje.
Lucien ti si čarobnjak!
Zahvaljaljujući g-dinu Collignonu.
Gospodin Collignon?
Izvini, izletelo je.
Vežbaj Lucien!
Vežbaj! Ponavljaj zamnom.
Collignon niz klonju.
Sada ti. Collignon...
Collignon ti moronu!
Vidiš? Možeš ti to.
Collignon u materinu!
Vrlo dobro!
Collignon ti moronu niz klonju!
OK! Dosta za danas.
Dosta Lucien!
Vrlo dobro.
Našao sam ovo pod otiračem.
Još uvek bez dobitka!
I ja.
Smem li?
Ima malo...
Divna si
kada pocrveniš.
Kao divlji cvet.
To je zbog dispepsije.
'jutro svima!
Divan dan!
Molim paklu Gitanesa.
Bravo! Vive la France! Pobedila si!
Desetka! Pogodak!
To je Amelija,ona...
Kada su se popeli na Mont Blan...
silikon u njenom licu
se smrzao. Njeno lice
bilo je gnojava masa!
Slatko vino i začinjeni kolačići.
Bio sam grub prema devojci sa čašom.
Reci mi o dečaku koga je videla. Jesu li se ponovo sreli?
Imaju druga interesovanja.
Sreća je kao Tur de Frans.
Čekaš i ona projuri pored tebe.
Moraš je uhvatiti dok možeš.
Želite nešto?
Izvinite. Našla sam ovo na ulici.
Nino će biti srećan!
Bio je tako tužan pre neki dan.
Zamalo da se pomolim Svetom Antoniju!
Je li... Nino sada ovde?
Sredom radi na vašaru.
Koliko dugo ima ovu kolekciju?
Od kada ima posao ovde, od prošle godine.
Pre toga je sakupljao otiske stopala. Radio je noću.
Danju je slikao otiske stopala u vlažnom cementu.
Baš je čudan tip.
Kada smo se sreli bio je Deda Mraz.
Druge stvari kao...
Kad god bi čuo čudan smeh, snimio bi ga.
Bože!
Mora da je bilo teško njegovoj devojci?
Nikada ne ostaju dugo sa njim.
Nije vreme za sanjare.
Eva! Stižu li te kafe?
Moram da idem. Hvala za album.
U redu je. Imam vremena da ga odnesem na vašar.
Voz Duhova. Traži Nina Quincompoixa.
Da li je Nino tu?
Ne, dolazi do 7:00.
-Mogu li da ga vidim ranije? -Naravno.
20 franaka.
Vidimo se iduće srede.
17:00 sutra. Montmartre vrteška. Ponesi 5 franaka.
Želiš da znaš o njoj?
-Znaš je? -Nego šta!
Drži nas u svom džepu od košulje.
Kraj svojih grudi!
-Je li lepa? -Nije loša.
-Divna. -Ne. Lepa.
-Divna! -Lepa.
-Šta hoće od mene? -Švorc je.
Želi nagradu za album.
Inače će i ona skupljati fotografije.
Želi da se menja za naočare sa jednim sočivom!
Ne, budalo!
Zaljubljena je.
-Ja je i ne poznajem. -Poznaješ je.
Od kada?
Oduvek.
Samo sanjaj.
Ti! Čovek sa kesom! Ovo je za tebe.
Pratite plave strelice g-dine Quincompoix.
Budala gleda u prst koji pokazuje na nebo...
Poznajem stranca na slikama.
On je duh. On je nevidljiv!
Pojavljuje se tek kada se film razvije.
Kada se slika devojka,
on joj vikne "Bu!" u uvo.
dok joj miluje vrat.
Tako je uhvaćen i g-din Quincompoix!
Ko si ti?
Ulica Page.
DA LI
ŽELIŠ
DA SE UPOZNAMO?
Slušaj ovo: "6-to godišnji dečak,
"dok su roditelji spavali
"odvezao se kolima."
"Nađen je na autoputu u Nemačkoj.
"rekao je policiji da je hteo da vidi zvezde."
Nije li život divan?
Ljubav. Jedino što još nije zakačila.
-Niko nije imun. -To mi daje šansu.
Ljubav mnogo ulepšava.
Kakva je? Visoka, niska? Svetla, tamna?
Recimo... prosečne visine,
ni patuljak, ni žirafa. Normalna.
Lepa na svoj način.
A da li je svetla ili tamna, teško je reći.
Nije bila riđa. Osim...
Zaboravi.
Sećam se da je usput pitala za tvoju devojku.
I?
Rekla sam da nisi zainteresovan, jel' tako?
Nisi valjda!
Šta te briga? Čak je i ne poznaješ.
-Tačno. To je misterija. -Ovde nećeš naći misterije.
Pola kile nektarina.
Ove tu su najlepše.
Veruj mu. On je umetnik!
Vraća se kući sa tonama neprodane robe.
Zašto? Je li on nervozna svinja?
Nikako! On studira umetnost!
Prodaje praziluk po ceo dan a noću slika repe!
Dečko je beskorisno povrće!
Sa suflerom
na prozoru, koji došaptava,
sramežljivi ljudi bi se poslednji smejali.
Bar ti nikad nećeš biti povrće! Čak i artičoke
imaju srca!
Ti nikad nećeš biti povrće. Čak i artičoke imaju srca!
Draga Mado, svakim danom mi sve više nedostaješ.
Ja sam u izgnanstvu u svetu odurne boje zemlje.
Ne mogu ni da spavam, ni da jedem...
Ovaj logor je moja životna greška.
Lišava me mojih voljenih 5 celih nedelja.
Neprestano mislim na tebe. Tvoj Adrien.
Odbio sam poslednju platu umesto da dam otkaz.
Maštam o boljim budućim vremenima.
Dan boje narandže. Sećaš se, ljubavi?
Večno te ljubi Adrien.
Dobre vesti, dušo.
Uskoro ću moći da priuštim sebi auto
i da se vraćam kući svake noći.
Do tada, viđaćemo se petkom i izlaziti.
MAJKA
Telefonska linija za psihijatrijsku pomoć.
GDE I KADA?
Sat kasnije... na Bulevaru St. Martin,
Amelija je ušetala u prodavnicu robe i odeće.
Istovremeno, jedan čovek izlazi iz kuće u ulici Lecourbe.
26 minuta kasnije, Amelija je na Istočnoj Stanici.
Istovremeno, čovek sa crvenim cipelama se parkira ispred.
Vreme je tačno 11:40.
Tačno u tom trenutku,
samo Amelija ima ključ zagonetke misterioznog čoveka.
Kako ide g-đo Wells?
Nie tako loše kada ne pada kiša.
-Ovo je za vas. -Za mene?
Draga g-đo Wells, nedavno smo pronašli poštansku torbu
koja je izgubljena u padu aviona
12-tog oktobra 1969. na Mont Blanu.
Dostavljamo vam priloženo pismo na vašu adresu
uz izvinjenje zbog neuobičajenog kašnjenja.
Jacques Grasjeau, Korisničke Usluge.
Draga Mado, u izgnanstvu sam. Ne mogu ni da jedem, ni da spavam...
Neprestano mislim na tebe.
Znam da sam napravio životnu grešku.
Odbio sam novac te žene.
Ako sve krene dobro, uskoro ću moći da kupim kuću.
Sanjam o boljim budućim vremenima
kada ćeš mi oprostiti i pridružiti mi se ovde,
jednog narandžastog dana. Večno te ljubi Adrien.
Još jedan paket za vas.
Čuli ste za domarku?
Dobila je pismo.
Od muža. Kasnilo je 40 godina!
Baš je mnogo, zar ne?
Nisam baš za mrtvu prirodu g-dine Dufayel.
Onda radi na sloju nagiba.
Debelo preko nagiba.Uvek!
Čuo sam da će se uskoro pojaviti nova zvezda.
Sad te interesuju zvezde?
Video sam na TV-u kod majke, eto zašto.
Ne znam da li je istina.
U Americi
uzmu pepeo bogatih
stave u satelit
i ispale u svemir.
Sija zauvek.
A Lady Di...
Hoće li isto uraditi za nju?
Lady Di. Lady Di!
Daj o'ladi!
Ne mogu da se koncentrišem!
Lady Di!
Renoir!
Ne razumem.
Genijalno! Savršena si.
Je li upalilo?
Teži ka tome.
Traži opet kad želiš. Šteta je učinjena.
-Šteta? -Svi me zovu Snežana!
Dve Vetrenjače od 16:00.
Možel li da me zameniš u četiri?
Opet?
Šta je bilo?
-Previše se smejem. -On bi radije da se mrštiš?
Drugim muškarcima, da.
Nino kasni. Amelija vidi samo dva objašnjenja.
1. Nije dobio fotografiju.
2. Pre nego što ju je sastavio,
banda pljačkaša ga je uzela kao taoca.
Jurili su ih pajkani.
Ali je on izazvao sudar.
Kada se osvestio, izgubio je pamćenje.
Prepoznao ga je bivši robijaš,
pobrkao sa beguncima,
i poslao ga u lstanbul.
Tamo je upoznao neke Avganistanske borce
koji su ga naterali da ukrade ruske bojeve glave.
Ali im je kamion naišao na minu
u Tadžekistanu.
Preživeo je, pobegao u brda,
i postao mudžahedin.
Amelija odbija da se uzbudi zbog tipa
koji bi jeo čorbu sa šeširom.
-Šta želite? -Kafu, molim.
Današni meni
On je jasan.
Spustiće kašiku,
umočiti prst u šećer...
okrenuti se polako
i obratiti se meni.
Je si li to ti?
Da, to si ti.
-Još kafe? -Ne, hvala.
Znači, to je ovaj čovek sa podignutim rukama?
Je li zaljubljena u njega?
Mislim da je vreme da stvarno rizikuje.
Mogla bi. Planira strategiju...
Voli strategije.
U stvari, ona je kukavica.
Zato ne mogu da joj uhvatim pogled.
Dufayelievi pokušaji da se meša, su nepodnošljivi!
Ako Amelija izabere da živi u snu
i ostane povučena mlada žena,
ima pravo da sebi upropasti život!
Šta to radiš?
Reci mi, Lucien.
Zbog dostava imaš ključeve svih stanova?
Jedna kabina ne radi.
Izgleda zaglavljena.
Istočna Stanica hodnik za karte.
Kupiš kasetu, dobiješ jednu džabe?
Samantha?
Možeš li da me zameniš...
Foto kabina, Istočna Stanica, utorak 17:00.
Skoro gotovo.
Misteriozni čovek nije bio duh niti uplašen od starenja,
već običan majstor,
normalni tehničar koji je radio svoj posao.
Stalno me špijunira! Muka mi je od toga.
4:05: Čista ženska zavera.
Ala si napeta!
Puno sreće. Trebaće ti.
Izvinite. Jeste li mi vi stavili ovo u džep?
-Da, ali nije od mene. -Znam. Gde je ona?
Ona je kod oca.
To mi smeta... Da porazgovaramo?
Završavam u 6.
-Možete li da se vratite? -OK.
Vidimo se.
4:08: Sastanak zakazan.
Plavi tip u kamiljem kaputu. Prilično izgubljen.
Kako to?
Vraćao se istog dana 3 puta.
1 :12:
Kamilji kaput.
2:50:
Kamilji kaput.
-4:17: -Prekini!
Vratio mi se osip! Vidi. Suzanne!
Vratio mi se osip. Izluđuje me!
Daj, smiri se!
Njena savest se javlja.
Dosta mi je! Idem kući.
Psihopate su poslednja kap!
Prekini da ih daviš! Ženama treba prostora.
Daš im prostora, a one te oduvaju.
Svež vazduh je zdrav.
Propalitet!
Propali pisac, propali život...
Volim reč "propalo."
Propast je ljudska sudbina.
Vreme je za blebetanje!
Neuspeh nas uči da je život samo promaja,
duga proba za predstavu koje neće nikad biti.
Kladim se da je to ukrao!
Imam par originalnih ideja
ali ih ljudi uvek ukradu.
Kao i tvoje žene.
Šta to znači?
Bolje se navikni na to.
Pričaj u svoje ime, ti...
-Šta se dešava? -Ništa posebno.
Georgette je izašla, Joseph je poludeo.
"Izašla"?
Kao Gina. Znaš sa kim je Gina?
Momak sa kesom!
Video sam njihovu igru.
Poruka u džepu kaputa.
4:08.
On se vrati i eto! Odoše zajedno.
Brinem se za Ameliju, zato što mi se sviđaš.
Kako to misliš?
Uopšte, ljudi koji mi se dopadaju nisu normalni.
-Želim da znam više o tebi. -Pitaj me.
Jedna lasta ne čini?
Lasta?
Proleće.
Vežbanje vodi ka...
Savršenstvu.
-Ne turaj nos... -Gde ne treba.
-Što je brzo... -To je kuso.
-Rolling stone... -Gathers no moss.
-Greh je krasti... -Jer ćeš nisko pasti.
-Daleko od očiju... -Daleko od srca.
-Nije loše. -Sakupljaš ih?
U mom kraju kažu, da ko zna izreke nije toliko loš.
Lepa devojko sa 5-tog sprata, čuj ovo!
-Veruješ u čuda? -Ne danas.
Čeka te iznenađenje.
Šta ako ti kažem, da je tim planinara
na Mont Blanu našao
čvrsti dokaz da me je muž voleo?
Lucien, treba mi kvasac.
Za g-đicu Ameliju? Sprema svoj čuveni kolač sa šljivama?
Vratiću se.
Uđite u spavaću sobu, g-đice Poulain.
Pa, mala Amelija,
vaše kosti nisu od stakla.
Možete da izdržite udarce života.
Ako pustite da vam šanse izmiču,
vremenom, srce će vam postati
suvo i lomljivo kao moj kostur.
Pa...
Krenite za njim, za ime Boga!
"Bez tebe, današnja osećanja bi bila pepeo jučerašnjih. "
Međunarodni aerodrom.
28-mi septembar 1997. Tačno je 11 ujutru.
Na vašaru, kraj Voza Duhova,
okreće se vrteška,
dok u Villette Parku, Felix Lerbier
saznaje da u njegovom mozgu ima više veza
nego atoma u vasioni.
Na Sacre Coeur-u, sveštenici vežbaju bekhend.
Temperatura je 24 Celzijusa.
Vlažnost 70%.
Pritisak 999 milibara.
Preuzeto sa www.titlovi.com