Ovako je počelo.
Četiri najbolje prijateljice i knjiga. –Vivian je bila ona koja je imala ideje.
Vidjela je to u magazinu, i ova joj je bila prva knjiga
koja joj je dala životnu filozofiju.
Znaš li što ja smatram da je seksi u vezi tebe? -Reci. –Ne trebam ti.
Nitko mi ne treba. –To je tajna mog uspjeha. I bila je uspješna.
Hotel ispred kog stojimo, bio je njen. –A deset godina kasnije,
srušila ga je i izgradila novi.
Dobro jutro, gđo O'Donell.
Da, zvat ću te kasnije.
Slim? Ovo je Arthur. –Prvi put su imali seks na audio mikseti.
Bili su ludo zaljubljeni. –On ju je zaprosio. –Ona je rekla ne.
On je napustio grad.
Arthur Riley. –Koliko će biti, 40 godina?
Nemoguće. To bi značilo da sam imala samo 6 godina. –Još uvijek mudrica? -Da.
Stare navike teško umiru. –Moram da se vratim na ovaj sastanak, ali,
hoćeš li biti u gradu neko vrijeme? –Nadam se. Živim ovdje. –Pronaći ću te.
Drago mi je što sam te vidio, Slim.
Sharon je bila Vivian-ina cimerica kao diplomac na Stanford-u.
Onda je otišla na školu prava. –Od 301 ljudi u njenom klasi, 62 su bile žene.
Od njih 62 jedna je postala federalni sudac.
Sad je na telefonu? –Dame i gospodo, uzet ćemo 5 minuta odmora
Ustanite svi. –Ovaj sud će biti na odmoru 5 minuta.
Ne, ne, ne. Ti nikad ne prekidaš. –Kakvi su Hawaii?
Zaručio si se? –Zašto? Mislim, opa!
Nisam mislila "zašto", već "opa". Opa.
Pa, ako zvuči osuđujuće to je... profesionalna deformacija. –Tko je Cheryl?
O, nisam znala da je tvoj otac viđa nekog. –Dobro za njega.
I za tebe. Dobro za oboje. –Čestitam. Da. 1985, Sharon se udala za Tom-a
zato što ju je zasmijavao. 1999, više se nije smijala.
A kap koja je prelila čašu je bila kada ju je Tom pitao tko je Don Kihot.
Razveli su se i Sharon je kupila mačku.
Carol je vidjela sebe u školi kuhanja, radeći kao konobarica u restoranu.
Ona je imala dva cilja u životu: prvi da ima i vodi vlastiti restoran,
i drugi, da se uda za čovjeka njenih snova, Bruce Colby.
Još od trenutka kada su se sreli, nisu mogli da odvoje ruke jedno od drugog.
Sretna godišnjica.
Satovi plesa!
Zato što se No Kid Hungry fundraiser
talent show događa ove godine i ja sam nas upisala.
Da sudjelujemo u takmičenju talenata? -Da!
Mislio sam da će biti nešto zabavno i da zajedno radimo sad kad si u mirovini.
Ovo je sjajno!
Ušni orgazam! –Da, uzeo sama oboma po par.
Višestruki ušni orgazam. Tko to ne voli?
Pa da, tako možeš da gledaš TV u krevetu a da ne smetaš meni
a i da ti ne smeta moje hrkanje.
Vrlo pažljivo od tebe.
Što kažeš da idemo kući i... –Slažem se. -Da.
I onda, tu sam ja. –Nisam znala kakav će moj put biti,
i onda me udario valom mučnine. –Zbog ovog momka, Harry Whittaker.
Vjenčali smo se i došao je... –Mama! -Što? –Prestani već jednom.
Što? Ne! Samo treba da pročistim pukotine. –Pročistiš pukotine? -Da.
Tamo je slatka mala bubamara koja pokušava izaći kroz prozor.
OK, neko je gledao previše HGTV. –Mama, spusti odvijač. -Što?
Mama. –Razgovarali smo. -Daa? –Hoćemo da te preselimo u Arizonu.
Mene da preselite? O moj Bože. Što sam ja, govedo? Ovo su naše dvije kćerke.
Harry je knjigovođa. Pa, bio je knjigovođa.
Kuća ti se raspada a nemaš više tatu da je popravlja.
Znam, znam, ali, moji prijatelji, oni ovdje žive. –A tvoja obitelj živi tamo.
Mama, samo hoćemo da nam budeš bliže. –Ne, ali... sjetite se toga preko vikenda.
Ako ne zbog tebe, onda zbog nas, molim te. To bi i tata želio. -U redu.
Pa, prošlo je više od 40 godina i tokom svih, svakog mjeseca bile smo zajedno...
Čekaj, čekaj. Arthur kao onaj Arthur?
Čekajte. Je l' vi to pričate o radio stanici Seks Arthur. -Da, da.
Zaprosite sa milkšejkom Arthur. –Taj Arthur. I ostaje u hotelu.
Znači, ne mrzi te? -Morao je. –Ne. To je bilo prije 40 godina!
Da, ali ipak. Evo i nje.
Moj sin se zaručio a i moj muž je u Maui-u sa kolačićem koja se zove Cheryl.
Treba mi piće. –Tvoj "muž"? –Nije moguće da još brineš o tome što Tom radi.
Ne brinem. –Ali čovjek je dobio morsku bolest u bazenu.
Mislim jebote, što dovraga radi u Maui-u? –Zvuči kao da u Maui-u radi na Cheryl.
O, molim te. –Tko ulazi u vezu sa 67? –Mislim, u čemu je suština?
Suština je da se povali. Uvijek je to suština.
Nemoj me nervirati. -Tko još kaže "povaliti"?
Tko još uvijek ima bilo kakav interes?
Ne, ne, ne. Neću da dopustim da postanemo takvi ljudi.
Koji ljudi? -Znaš ti dobro koji ljudi.
Ljudi koji prestanu da žive prije nego što prestanu da žive.
Nisam imala seks od kako sam se razvela
i to će biti 18 najsretnijih godina mog života. –To mora da je naka vrsta zapisa.
Mislim, što se događa sa vaginom poslije 18 godina?
Mislim da je Werner Herzog napravio dokumentarac o tome.
Da. Zvao se Pećina zaboravljenih snova. –OK! Hoćete li prestati?
Idemo dalje. Hajde da pričamo o knjizi. –O Bože. Planinarska knjiga? -Stvarno?
Ma hajde, meni se sviđa! –To je tako značajan poduhvat. Možeš li da zamisliš?
Ne, ne mogu. Ne volim ni do mog poštanskog sandučeta da se šećem.
Ovo je tako nevjerojatna priča.
Toliko slojeva. Ne bih znala čak ni kako da ih slomim. –Slomit ću ih ja za tebe.
Ona planinari, izgubila čizme, uzima heroin. –Pročitala si samo zadnju stranu?
Htjela sam. –Stalno sam željela da vičem na nju,
Srce, sačekaj 10 godina. Dolazi suhi šampon. –Ako bi se čak povezala sa nečim
na višem emocionalnom nivou...
Emocionalno vezivanje je visoko precijenjeno.
Ti nisi imala ni jedno emocionalno vezivanje za 40 godina.
Opa, to mora da je neka vrsta zapisa.
Da, ali što se događa sa emocijama poslije 40 godina?
OK, OK, ljudi, da li je vama zabavno? –Ma hajde. Znaš da te volimo.
Možda je vrijeme da krenete na izlet i pokušate
da se ponovno povežete sa vašim pravim ja. –Kupit ću ti ruksak.
Reći ću ja vama kako da se ponovno povežete sa svojim pravim ja
a to nije hodanjem kroz pustinju.
Hoću da vam predstavim Christian-a Grey-a.
O, ne. –Bio je bestseler a napravljen je i film.
To nam je tema ovog mjeseca? -O, opa. –Ovo nismo čitale. –Ovo je moj mjesec!
Kad je tvoj mjesec možeš da izabereš kakvu god dosadnu ili depresivnu knjigu hoćeš.
Nisam baš sigurna da se ovo smatra knjigom.
Pa, 50 milijuna ljudi ne mogu da griješe.
Čak... čak i držanje ove knjige je ponižavajuće.
Tko će te osuđivati, tvoja mačka? –Sviđa mi se ideja o romanci. –Mi smo previše stare!
Ali ovdje piše "za odraslu publiku". –Da, to naravno zvuči kao mi.
Započeli smo ovaj kniževni klub da stimulišemo svoju svijest.
Pa, prema onome što sa čula, ova knjiga je prilično stimulativna. –O Bože.
Pa... hajde! –Hajde da nazdravimo našoj novoj knjizi. -U redu...
Ovo je dobro. -Ispij. Diži to staklo. –Da. -Sretno čitanje dame!
O Bože. –OK.
O moj... O, ja neću... –Stvarno sam tako užasno... –Tako mi je žao.
Treba ti neka pomoć? -Žao mi je. Ne, dobro sam. –Stvarno nisam mislila da ti smetam.
Prekasno. -Znam, znam.
Opa. –Ovo je... Ovo je tako ponižavajuće.
Jesi dobro? -Ja... –Stvarno se bojim letenja. -Ne bi trebala.
O, ja l'? Pa ne bih baš željela da budem jedna od onih udarenih.
Najsigurniji način putovanja. –Hoćeš da znaš zašto tako misliš? -Zašto?
Zato što nikad nisi upoznao nekog tko je doživio avionsku nesereću.
I hoćeš da znaš zašto? -Zašto? –Jer su svi oni mrtvi.
Mislim da te pilule već utječu na tebe. –Tako mislim. -O moj Bože.
Što... što te vodi u Arizonu? –O, moja... Moje kćerke žive tamo.
Pa, trebalo bi da bude zabavno. –Ne baš. –One su me nekako natjerale da krenem.
Zašto?
Pa... moj muž je umro prošle godine, pa...
Avionska nesreća? –Nisi to rekao.
Oprosti, bila je to loša šala. -U redu je.
Iskreno mi je žao zbog tvog gubitka. -I meni, također. Ne, pa...
Hvala ti, to je lijepo. Hvala ti puno.
Da... -Hej!
O, žao mi je. O moj Bože. –Ovo je strašno. –Opa. -Tako mi je...
Bio je to zračni most i... još smo na zemlji. –Još uvijek smo na zemlji? -Da.
Strašno mi je žao.
Stvarno sam dobro. -OK. –Ako mogu nešto da napravim da ti let učinim komfornijim!?
Vrlo cijenim to, puno ti hvala.
O Isuse.
OK. –Daj mi stanku, OK?
Ovo je... Opa!
O moj Bože, da?
Znaš, pitao sam se. -Što?
Ta knjiga koju si čatala, mora da je paklena. Smijem li da pitam koja je?
"Moby Dick". Ta je bila. -"Moby Dick"? –Melville?
Nisam shvatio da Christian Grey ima nadimak.
Uživaj u Arizoni. -Da, sigurno, naravno. –Nema problema.
Gđo O'Donnell, Arthur Riley vas traži.
Da li je to on? –Uzmi poruku.
Da uzme poruku? Stvarno?
Nisam shvatila da si ovdje. –Samo smo se vidjeli u holu hotela prije dva dana.
Šteta. Kažu da je memorija druga stvar koja ode.
Koja je prva stvar koja ode? -Ne sjećam se.
Impresionirana sam. –Kako si me našao? -Google.
Google? -Daa, to je usluga preko kompjutera. –Da, znam što je Google.
Pa, ja sam mlađi od tebe pa nisam znao... –Slatko, slatko. –Što si rekla?
Smije li jedan džentlmen da ti naruči šalicu kave? –Pa, džentlmen sigurno smije.
Poznaješ li nekog?
Bilo je to sredinom 80-ih. –Postala sam opsjednuta sa menadžmentom rizika.
Opsjednuta poslom? –To je ludo. –Znam, u redu? Šokantno!
Mogla sam da vidim da je sustav bio namješten za buduće nevolje.
Naravno, nitko od ljudi u mojoj firmi mi nije vjerovao.
Pa, ljudi mogu biti malo spori u prihvatanju. –Loše po njih, dobro za mene.
I... nikad nisi pokupila muža usput?
Ne! –Kao što rekoh, previše sam dobra u predviđanju rizika.
Do sada sam shvatila i sačuvala sebi mnogo novca u legalnim tokovima. -To je istina.
Kako si ti? Postoji li gđa Riley? –O, da.
Dobra g-đa Riley se vratila na istočnu obalu,
pobjegla sa mojim prezimenom, mojim psom i mojim suradnikom u parku.
Gdje si pogriješio? –Pa, hajde da tako kažem bio sam malo lošiji u oceni rizika.
Opa! Tome, pričaj i o lažnom oglašavanju.
Isuse.
Pridružite se Tomu i Cheryl i milijunima drugih koji su pronašli ljubav na Bumble-u.
Pridružite se Tomu i Cheryl da kao i oni imate seks na kokosovom drvetu.
Sudče Meyers? -Da. –Zdravo. Sada je 12:15.
Pa, stvarno moram da ostanem na ovom tako da...
Ako možeš samo da im kažeš da to pomaknemo na sljedeću tjedan, molim te.
Naravno. Da. Povratite svoj ljubavni život uz ove savjete iz Bumble-a...
Uživajte u ljubavi i promijenite svoj život... –Treba li Vam još nešto?
Čovjek vaših snova je samo na klik od vas. –Ne, ja ne. Dobro sam. –Hvala ti. -Da, da.
Izvoli. Zamisli želju.
Što to radiš? –Zamislila sam želju. –Što si poželjela?
Uvijek poželim isto, zdravu planetu. –To nije tvoja želja. –To čak i nije želja!
Želje moraju da budu više osobne a ne globalne. –Od kad? -Oduvijek.
I drugo, ne možeš svoju želju svakom da kažeš. –Inače, čitava stvar se poništava.
Ne, o Bože, nećeš ulaziti tamo. Ne radi to. –Pa... neko mora.
Zamislila si neodgovarajuću želju i ugrozila cijelu planetu. –O Bože, ti si lud.
Ti si luda! -Ne ulazi! –Ovdje nemam izbora.
Očigledno je da si tip ličnosti koja je previše nježna da uđe po svoj novčić.
Misliš da sam nježna?
Vidiš? Nježna. –Znaš, ono što vidiš kao nježno je ovo.
Ova narukvica košta više neko automobil! –Daj da vidim tu narukvicu.
O ne. Ne moj telefon... -Draga! –Draga. -Ne, ne. O čovječe.
Sad ovo moraš da završiš. -Na što misliš?
Bože, zastrašujuće je kako su djeca zavisna od telefona. –Ne, daj mi ga!
Sačekaj tu trenutak! –Nikad nisam vidjela...
Znaš, mislim da trebaš da popričaš sa nekim u vezi ovoga.
Vidim zašto si ostao bez svog suradnika u parku.
Nadam se da je vodootporan. -O, ne.
Bez kupanja u fontani. -OK! –Tehnički mi se ne kupamo.
Arthure. -I ona je ovo započela.
Nije njega briga tko je započeo! Ali, to je bio on. –Izlazi. -U redu.
Sačekaj.
Našao sam ga. -Divno. –Jesi vidjela to?
Da li biste bili ljubazni da nas fotografirate?
Mrzim svoj život.
Trebat će ti malo vremena ali svidjet će ti se ovdje u Arizoni –Neće... -Souči se sa tim.
Da budeš ovdje sa nama ima mnogo više smisla za sve nas.
Ne možemo da uskačemo u avion svaki put kada ti se nešto dogodi.
O čem vi pričate, "meni se nešto dogodi"?
U svakom trenutku možeš da se oklizneš i padneš.
Ne želim da prenaglašavam opasnosti za žene tvojih godina koje žive same,
ali sam napravila istraživanje na internetu i prilično je alarmantno.
Ali vi znate, stvarno mislim da ja nisam toliko stara.
Pa ne, nisi stara mama, ali... nije bio ni tata. –Znam dušo, znam. –Treba mi kava.
Pa, sve dobre kave su gore. –Mama, što nas ne sačekaš ovdje dolje?
Da sačekam ovdje dolje? Sigurno. –Zaboravih, u mojim godinama ne mogu stepenicama.
Ali požurite natrag. Mogu da se okliznem i padnem svakog trenutka.
Mama, samo sjedi tu. –Uzet ću ti čokoladnu? -Da, hvala. –Budi pažljiv?!
Dovele su djecu da te vide? –Da. -To je lijepo. –O Bože, što?
Zdravo. -Da li si ikad bila napastvovana? –Što? -Kao odrasla, seksualno.
Mislim, da li je moguće da ljudi ovo rade?
Carol, ovdje je Diane. Izabrala si pogrešan broj. –Nisam. Zar nisi pročitala knjigu?
Da, Pročitala sam je. Naravno da jesam. –I? -Ne znam tko je njen odvjetnik,
ali nije trebala da potpiše taj Ugovor.
OK, jasno, treba da prodiskutiramo neke stvari.
Morat ću da sazovem jedan hitni književni klub.
A to znači da ćeš morati da se vratiš ovdje, jasno?
Vratit ću se na jednu hitnu kolonoskopiju, jer je ovdje sve malo kompliciranije.
O Bože, kakav je život u Scottsdale-u?
Pa, ne znam. Osjećala sam se kao u jednoj epizodi The Walking Dead.
Sačekaj. Zvučiš kao da ostaješ bez daha. Gdje si ti?
Idem na... plesnu probu i kasnim. –Kasniš? Ti nikad ne kasniš. -Znam!
Ova me knjiga u potpunosti uzbudila. Samo se ti vrati. –Vratit ću se. Bok.
Glavu gore. –I, 1, 2, 3. Idemo, 2, 3.
1, 2, 3. -1, 2, 3. Čekaj. –Stop!
Stop, stop, stop! –Dušo, mislim da smo trebali da idemo ovamo.
Na lijevo. -Tako je. Kako sam i napravila. –Njegovo lijevo. Ovamo.
Otraga, 2, 3. Na stranu, 2, 3. –OK, razumjela. Pogriješila sam.
Ja sam pogriješila, u pravu si.
Moj mali Fred Astaire. Spremna sam da te pratim gdje god ti hoćeš da idemo.
Što kažeš za ručak? -Ispočetka. –Znaš što? Pitam se...
Što ti misliš, da li bi bilo moguće za nas da samo skočimo pravo na koreografiju?
Morate prvo da naučite da plešete! –U pravu si. Znam.
Ali ja nekako znam kako da plešem. Ma hajde, znam.
Još uvijek se sjećam cijelog stepovanja za Red, Red Robin Goes Bob, Bob, Bobbin' Along.
koji sam radila kada sam imala šest godina. To je nekako već naučeno.
Očigledno ste vi potrošili svoje mogućnosti –Što?
Što je rekla? -Mene pitaš?
Pa, što se događa sa ovom malom Ginsburg?
Pa, nije baš sva svoja. –Ona... ona nema energije.
Stvarno je izgubila životnu varnicu. –Ona je shvatila vrstu besmisla.
Zvuči kao da imam letargičnu pičku u rukama. –Ozbiljno?
Da li je bilo kakvih promjena kod kuće?
Neki novi ljudi ili ljubimci se useljavaju ili iseljavaju? –U kuću? O Bože, ne.
Tamo zauvijek neće biti promjena. –A što je sa dijetom?
Trudila sam se neko vrijeme, ali... volim da jedem.
Bez obzira koju težinu izgubim, brzo se vratim na isto, tako da... beskorisno je.
Je l' to pričaš o mački. Ja sam veterinar. –Znam.
Molimo putnika sa sjedišta 17-D da se javi u pilotsku kabinu?
Ponavljam, molimo putnika sa sjedišta 17-D da se javi u pilotsku kabinu. Hvala.
Zdravo. –Treba mi malo više informacija o vama.
Treba nam vaš broj telefona, kućni i mobilni.
Da i mobilni... Također i važeća kućna adresa. –Što, stvarno?
OK. –Također i mail adresu i koji dio noći ste obično slobodni.
Vi... vi mora da se šalite. –Piloti, mi se nikad ne šalimo oko ovakvih stvari.
Ne! -Čekaj, ne razumijem. –Što ti radiš ovdje? -Vozim avion, mislim.
Pa ti si pilot? –Mislim da je tako. Da li su mi ovu šapku. –O moj Bože.
Hvala.
Ovako tražiš od nekoga njihove brojeve telefona?
Uobičajeno ne, ali ti si vrlo posebna.
Mogu li da te odvedem na ručak?
O moj Bože. Što se ovdje događa? -Mislim to, pitam te da odemo na ručak.
Ali što se to čuj? - ?larm. –Da znam, ali što to u stvari znači?
Uobičajeno alarm znači da tamo nešto nije u redu.
Idi i popravi to! -Ne mogu sada, u sred nečeg sam.
Hajde da skratimo. Uradi nešto. Samo uradi nešto.
Ne mogu dok ne sredim ovu stvar sa ručkom.
OK, dobro! Da, dovraga. Samo se dovraga vraćaj unutra!
OK, alarm je ovdje.
Zvat ću te.
O moj Bože. –Ovo knjiga?! Znači, Kršćanin da joj to radi!?
Moj Bože. Ovo je apsurdno.
Mogla bih ga strpati u zatvor za bilo koju od ovih stvari.
Ali, ona se sigurno dobro zabavila. –Da, jeste.
Nije to kao da... mi nemamo nikakve zabave.
Ne, ali je ovo neka druga vrsta zabave. –Vrlo drugačija. -Kao ovo.
To je zabavno. -Sigurno. –Ja ne mogu da prestanem da razmišljam o tome kada je
je on izveo i dao joj baš u šupi za čamce, znaš? –U šupi za čamce? -Da.
Misliš li da neko naših godina još uvijek ide... –Zdravo divni prijatelji!
Da, mislim da neki ljudi idu.
Da pogađam. Ponovno si vidjela Arthur-a? –Jesam, jesam, zajedno smo popili kavu.
I spavala si sa njim? –O Bože, ne!
Iako moram da priznam da je vrlo šarmantan i zabavan.
Znači, misliš da je šarmantan i zabavan ali nisi spavala sa njim. –Točno.
Ne spavam sa ljudima koji mi se sviđaju. Znaš to.
Dala sam riječ još '90-ih. -To nema smisla. –Ima savršenog smisla.
Reci mi što se događa. Sve mi reci. –Previše si sretna a to mi se ne sviđa.
OK. –Zauvijek najbolja knjiga! -Da! –Što se događa? –Da, da. Ne, čekaj.
Zamislite ovo, OK? –Zamislite mene, sjedim u avionu i znaš, čitam našu malu knjigu...
i taj, pa, đavolski zgodan čovjek... –O moj Bože, ide li ovo tamo gdje se nadam?
Da, ide. Znaš li što je napravio? Pozvao me na ručak. –Pa, to baš nije točno...
Srela si zgodnog čovjeka u avionu? –Da, i pogodi što je? Pilot!
Obožavam ljude u odori. –Samo što ti je muž umro!?
Harry... da. O moj Bože. On je bio... Bio je baš dobar čovjek!
To je bila najbolja stvar koja ti se ikad dogodila.
Harry-eva smrt je najbolja stvar koja joj se ikad dogodila?
Daa, zato što sada može da ima seks sa nekim tko nije knjigovođa.
Sačekaj. Da li si ti normalna? –Seks? Zaboravite to.
Čak se i ne sjećam kako da imam seks. Nema šanse! –Ne brinite, sve će se vratiti.
To vam je kao da vozite bicikl.
Osim što umjesto vožnje bicikla imaš seks sa muškarcem.
Zapisat ću sebi: Jednog dana pogledaj kako Carol vozi bicikl.
Ako ti je potrebno podsjećanje, poznajem nekoga tko sigurno zna kako da imaš seks.
Ne znam što ti to znači ali ovo ću ti reći: to definitivno nije seks, OK.
Ne, ne, u pravu si, to nije seks. –To je ludi, vrući seks.
Možemo li da prestanemo da govorimo seks? –Što se tebi više sviđa, voditi ljubav?
Ja ne vodim ljubav. Ako... ... je teško. –Točno tako je rekao.
Ti si se u potpunosti izgubila. –Ne, ja mislim da se pronašla. -Da.
Ona je pronađena. Vezana u crvenoj sobi, zar ne?
Bič. -Crvena soba. –Bruce mora da ima toliko zabave sa svim tim.
O da, tako zabavno zapravo. Da. –Što je ovo?
Ova knjiga mi je pomogla da shvatim da je prošlo dosta vremena otkako smo... znate.
Kao koliko... kao koliko tjedan? –Kao... možda šest. –Šest tjedan? -Mjeseci.
O Bože, ja mislila da vi to... kao zečevi.
Mi? Ako zečevi popiju tonu lijekova i sklope pakt čestitosti.
O moj Bože, treba da prestanemo o tome. –Ma hajde.
Ako žena naših godina treba da ima seks, Bog ne bi radio ono što bi on našim tijelima.
Opa! Dobro, ipak govori u svoje ime. –To nije bio Bog. To je bio Dr. Nazarian.
On je odradio dobar posao. –Hej, svi.
Hej! -Koja je tema ovog mjeseca? –Što... -Moby Dick.
O, daa, zvuči zabavno. –Carol? -Što?
Nećeš vjerovati što sam izvukao iz garaže. –Moj stari motocikl.
Ta jadna stvar nije bila jahana vjekovima!
Jadna stvar. –Ima jedno malo ulegnuće u kablu. –Ona još uvijek ima sjajnu šasiju.
Znaš, razmišljala sam, možda je mogu izvući
i dam toj staroj djevojci jahanje opet. –Da, da, sjajna ideja. -To ti je dobra.
Dam toj staroj šasiji dobro poliranje i i natapkam malo voska na njeno sjedište.
Nadam se da on koristi zaštitu. –Prekini. -Moby Dick? –Što je to bilo? -Ne znam.
Ne znam zašto moj um i dalje ide tamo. –To je... kao duh.
Dame, ova knjiga je poziv na buđenje.
Baš me briga što društvo kaže za žene naših godina.
Seks ne smije biti skinut sa stola.
Čekaj. Mislim, mi smo četiri pametne uspješne žene. –Meni ne treba muškarac.
Znam. Dokazala si to za ovih 18 godina. –Touché.
Ne, suština je da izbor mora da bude naš. –Govoreći o tome, mi se udvostručujemo.
Što kažete o tome, kao izboru?
Hvala Bogu, ovo je trilogija. -Moj Bože! –Posebno za tebe, Sharon. -Puno ti hvala.
Hvala, hvala. Dame? –Što? -Dame? –Da? -Da?
Nećemo nježno otići u tu dobru noć.
Pa, hajde da naglancamo te mašine i da opet jašemo!
Stenjem i nenamerno podižem svoju karlicu prema njemu,
tražeći ukusno... ... ukusno trenje.
Ovo je stvarno nešto. ... preko šavova njegovog šlica i rastuće erekcije.
O moj Bože, OK, OK.
Aloo? -Jesi dobro? –Trebala si da me pozoveš poslije večere.
Daa, dobro sam dušo. Upravo sam završila. Sama si jela?
Da, sama. Bože, sve to je tako tužno. –Da, u redu, ali ipak...
hvala za provjeru, ali stvarno treba da idem u krevet.
Mama zapamti, možemo da te stavimo u podrum kad god budeš spremna. –OK.
Mislim...
Zdravo! Uvijek se tako javljaš na telefon?
Ma što, tko je to? -Morat ću sad da prekinem.
Onda ću te zvati ponovno i morat ćemo ponovno da probamo.
O moj Bože.
Gotovo je. –Očigledno ništa ne mogu da napravim pravilno. OK.
Lijepi pozdrav! –Hej, pozdrav. Mnogo bolje.
Jesi li večerala? O, jesam. Da. –Što kažeš na sutra uvečer?
Večeru sutra uvečer? Zvuči odlično. Mislio sam da nikad nećeš pitati.
U koje vrijeme da te pokupim? –Ali ja... Stvarno ne mogu, tako da...
Zašto ne možeš? -Ne, mislim... –Mislim... naravno da mogu, ali gdje si ti sada?
Ja sam u Sedoni. –Ali ja sam u... Ja sam u Santa Monici, pa...
Jasno mi je. Pokupit ću te sutra u 18:30. –Dobro, ali čekaj. Ne možeš samo tako...
U stvari mogu. Vidjet ću te sutra uvečer.
O Bože. O dragi Bože.
Neko je poželio lošu želju? –Trebalo bi da znaš, ja čuvam želje svuda po gradu.
Hoćeš li da dohvatimo po šalicu kave? –Ja... ne mogu danas.
Pa, svidjelo bi ti se da uhvatiš neko piće ponekad.
Imamo odličan bar na međuspratu.
O, ti si mislio sa mnom? –Baš si smiješna. –OK, ovo nam je onda bio sudar.
Volim kad imaš sastanke! –Da, i to prvi sastanak.
Pa, to je važno, onda obuci nešto seksi. –Ne posjedujem ništa što je seksi.
Ne slušaj je. Samo neka bude udobno. –Budi svoja.
OK. Pa, što kažete o... Da nije ovo...
To je previše udobno. -Da jeste, da, ne. Ne. –OK, dobro.
To mogu da prihvatim kao da si baš svoja. –Ne radi joj to.
Ona ima već dovoljno problema. –Ona uvijek to radi. -Znam.
Ona nosi te prevelike stvari da sakrije tu divnu liniju. Sve vrijeme! –O moj Bože! -Da!
Odlično. Odlično izgledaš! -Izgledaš perfektno. –Da da vidim. -Ne želim da...
O moj Bože, izgledaš tako dobro. Otkopčaj jedno malo dugme ovdje.
Djevojko, pokaži se. -Raskopčaj ih! –Pusti ih van! -O ne, ne, ne.
Ovo je tako smiješno. -Tako je uzbudljivo. –Ne mogu da vjerujem koliko sam nervozna.
I ja također. Sjećaš li se svog zadnjeg sastanka? –Pričamo o Niksonovom dobu.
Čekaj, da li pomažeš? -Ne.
O Bože, treba mi sigurna riječ.
Bit ćeš odlična, odlična. –Ovo će biti nevjerojatno. Hajmo do prozora.
Ponašaj se prirodno. Vrijeme je!
Hej, hej. -O, dobro, kod kuće si. –On je obukao jeans. -Volim čovjeka u jeans-u.
Daj da vidim. OK... –Ima slatku... pozadinu. -O Bože!
O, donio si mi cvijeće? -Izvoli.
Puno ti hvala. –Donio je cvijeće! –Volim čovjeka koji donosi cvijeće.
Ako ti se ne sviđaju, krivi svoje susjedi.
Pokupio sam ih iz njihovih bašči. -Šališ se.
Posljednji put kad je otišla na sastanak je zatrudnjela.
Mislim da se to neće dogoditi ovog puta.
On je odustao od tebe. -Znam, to je OK. –Pa, gdje ste bili? -O da, u kupatilu.
Javno kupatilo? Kao... javno kupatilo? –Da, kao u parku.
U parku? -Pa da. Imao sam 11 godina.
Sređivanje nije bila prva stvar u mojim mislima. -Ne.
Što je sa tobom? -Ja? Ne sjećam se. –Svi se sjećaju svog prvog poljupca.
Kako bi bilo da ispičam o svom najboljem poljupcu? –Možda se još nije dogodio.
Vidim. Dobro...
Moj prvi poljubac. –Bilo je to u šestom razredu i... Terry Sanders.
Terry Sanders. Je l' to dječak ili djevojčica? –Dječak, očigledn? -N? znam.
Kako god, bilo je to jedno od Božićnih večeri.
Nekoliko prijatelja i ja smo se prikrali iza pozornice. –Bio je mrak, i...
Sjećam se da sam tada prvi put čula bluz note pjesme "At least."
Sjećaš se? Od Ette James? –I dogodilo se da smo propali kroz zavjesu,
i tada je Terry Sanders došao po mene i rekao...
To je bilo tako slatko! Rekao je: "Dee-dee, mislim da te volim".
Da, i onda mi je objema rukama uhvatio lice i bilo je kao... Ne znam...
Možda je to vidio u nekom filmu ili tako nešto.
Držao je tako moje lice i, za trenutak,
moja glava je bila potpuno prazna u najboljem smislu te riječi.
O Bože. MIslim, nismo... –Nismo znali što radimo, samo smo...
Terry je znao. -Možda, da.
I tako... stajali smo tako tamo, znaš... samo smo stajali tamo i smrzavali se
I znaš, nije me bilo briga.
Zato... taj osjećaj... njegovih ruku na mom licu...
Znaš što ja poželim? Želim da svi imaju takav prvi poljubac.
Da. –Žao mi je. –Znaš, ja nisam...
Ne znam zašto sam ti ispričala cijelu priču! –Bilo je divno... Bila je to divna priča.
Hvala ti. Poželio sam da sam se ja poljubio sa Terry Sanders-om.
Gdje je on? Što se dogodilo sa njim? –Treba da ga pratim. -O, Terry Sanders...
Ne, ono što se u stvari dogodilo sa njim je da je poginuo u avionskoj nesreći.
Umro je, da. –Otišao je tek tako. –Avionska nesreća? -Da.
Ne. –Oprosti. -Žao mi je, žao mi je. –Nije poginuo u avionskoj nesreći.
Sve ovo vrijeme si čekala da me pecneš sa tom šalom o avionskoj nesreći
Nisam mogla a da ne napravim to.
Diane može da dobije muškarca koji je doletio iz druge države
a ja ne mogu da dobijem svog muža da dođe iz garaže!
Pa, moraš da mu daš dovoljno dobar razlog.
Pa od kad seks nije dobar razlog za muškarca?
Dušo, ne nosiš se ti sa muškarcem nego sa starijim muškarcem.
Drugačija je to životinja. –Ne misli on o seksu. Uslovljen je da misli
da "unutra" znači menjanje sijalice ili popravljanje toaleta.
Oboje mi zvuče beskrajno više zadovoljavajuće.
U suštini, ja sam sjebana. –Ili nisam? Kako je bilo?
Njemu treba podsjetnik. Vrati ga natrag u vrijeme kada mu je seks bio na umu.
G- đa O'Donnell? -Da. –Ovo je ostavljeno na stolu za vas.
Hvala ti, Runako. -Nema na čem. –To je Pavlovian.
Predstavi pravi stimulans i nećeš vjerovati kako će brzo doći.
Moraš li uvijek da budeš tako kompletna? –Pogledaj čiji je um ograničen!
Znam! To je zbog ove knjige. –Bičevanje i šibanje.
Učim stvari koje nitko naše generacije ne bi čak ni trebao da zna!
Mislim, seks je... –Nije da bi me mali poljubac ili maženje ubilo, ali...
Da li je to poncho? –U redu, dijelim.
"Sljedeći put će nam trebati zaštita"? "Volim te, Arthur."
Pa, nisi nam pričala o ovome. –Rekla sam vam, izašli smo na kavu.
Nevjerojatno! Ja ne idem ovako na kavu. –Čitav svijet je kafenisanje.
Ti samo treba da se izvučeš odavde na isti način kao što je i Tom napravio.
Vidjela si je kako joj ide na internetu?
Mislim, hajde da ne izgubimo svaki smisao za stvarnost. –Pa, zašto da ne?
Tamo je mnogo riba u moru koje bi je obožavale. -Slažem se.
Ali da bi uhvatila jednu u stvari mora da objavi pol i napravi svoj put dolje do vode.
Ti stvarno misliš da ja to ne mogu da napravim.
Pa, mislim da možeš. Samo mislim da nećeš.
Onda hajde da se napijemo i moj pol ide na internet.
Dobro za tebe. –Ali, možda želiš da izgubiš pol.
Da. Dobra odluka.
Životni moto? –Dat ću ti životni moto.
"Nitko u životu nije imao moto."
"Pronađite prijatelja?" –Što sam ja, Lin-Lin the Panda iz zoo-vrta u San Diegu?
Ne! Ne, ne, ne.
Prestani! –Sranje!
Moja stara odora. Što misliš? –Osjećam se kao u vremenskoj mašini.
Znam. I još uvijek mi dobro stoji! –Ta-da!
Tamo na polici je lepljiva traka. –Sladak si, ali olakšaj sebi to...
Treba ti... treba ti lepljiva traka. OK... –I... daj mi i te zip vezice.
Zip vezice.
Misliš li to da me vežeš? –Što?
Ništa. Samo nešto o čem sam čitala.
Ima li nešto drugo što mogu da napravim za tebe? –Ne, mislim da sam dobro. Hvala.
Trebat će mi još svjetla prije nego što budem mogao da joj uđem u radilicu.
Provjeri joj. Provjeri... tvoj motocikl!? –Da.
To ti sigurno vraća sjećanja. -Da. –I mnogo je ljepša nego što ja pamtim.
Ne bih se žalila ukoliko hoćeš da me povedeš u vožnju.
Jesi provjerila prognozu?
Žao mi je. Pričala sam tvom zatvorenom uhu. –Popravit ću ga -Hoćeš? Pitam se.
Samo da znam, kada se vraćaš u Arizonu?
Pa, u stvari, bit ću tamo ovog vikenda. –Baš nezgodno.
Da, baš nezgodno. U svakom slučaju...
Bilo je stvarno divno. -Bilo je stvarno divno. Pa... –Laku noć. -Laku noć.
OK, hvala ti. Hvala ti. –O Bože.
Moramo da kontroliramo ovu situaciju. –Ne želim da ponovim ono što se događalo
na dokaznom pretresu.
Hajde da isključimo telefone, molim te. –Moj nije.
Jesam li ja jedina ovdje koja čuje ovo? –Vjerujem da je iz... odavde.
Sranje.
Izvoli Ginsburg, hoćeš van?
Idi. –Hajde. –OK, dobro.
Budi letargična.
Zdravo George. Hvala ti za ljubaznu poruku. Bilo bi mi zadovoljstvo da ponekad pričamo.
Proklet bio, E.L. James.
Njegovo ime je George i možda je serijski ubojica. –Nijedan muškarac nije savršen.
Pa, sigurno ni on nije normalan.
Mislim, normalni ljudi ne pecaju sastanke na internetu. –Ti to radiš.
Da, zapostavljam svoj slučaj. –Možda je on tvoj Christian Grey.
On je ćelavi poreski odvjetnik. -OK, možda nije. –Ali, u krajnjem, ti imaš sastanak.
A ja nikad neću ponovno imati seks do kraja svog života. –Možda čak i nema ruke!
Hej. -Što? –One su od suštinskog značaja. –Drže te, sve spuštaju. Mijenjaju život.
Uzet ću ih za tebe. Dođi.
Pa, recimo samo da nije sve išlo točno kao što je planirano. –Predugo si u braku.
U vojsci, kada žele da imaju pozornost vojnika oni samo dunu u trubu.
Pa, upravo je to što sam pokušala. –A vojnik? -Odsutan bez dozvole.
U stvari, truba nikad nije ni izašla iz vojarne.
Zapovjednik je stavio upitnik na misiju? –Da. Misija je otkazana.
Isuse, dosta već jednom sa tim metaforama. –Moji organi ovdje su se samo pomicali.
Bit ćeš ti dobro. Uradi ono duboko disanje. –Pa u redu, daj mu jednu od ovih...
i poručnik će stajati sa pažnjom. –Misliš da je to problem?
Sprovodila sam terensko istraživanje ove demografije dugo vremena.
Njega je vjerojatno samo sramota. –Ovo će biti izmjena u igri, vjeruj mi.
Treba li ti neka pomoć? –Trebaju mi Morskog psa života.
MIslim da to baš i nije u redu, ali izgledaš nevjerojatno.
Izgledam kao manekenka Lane Bryant.
Oprosti, samo pokušavam da zamislim tvog serijskog ubojicu
pokušavajući da te izvučem iz toga. –Morat će da koristi zube. -Ako ima zube.
Kada vi djevojke završite sa zezanjem možete li mi dati neke škare.
Ne osjećam noge.
Je l' to onaj što sam ti pokazao? –Ne. Pronašao sam ga na Zillow-u. –Vidi ga.
Ovaj ima sobu za medije. -O, bolesno.
Ne treba ti soba za medije već da tvoj sin živi u dobrom školskoj oblasti.
Mama. Nisi trebala da dosoljavaš. –To su špagete. Uvijek solim svoje špagete.
Mama, zar nisi dobila onaj članak koji sam ti poslala o krvnom pritisku?
Možeš li... oprostite me za trenutak?
Nemoj da govoriš "bolesno". Ti imaš 40 godina. –Zdravo, kako si?
Da dođem da te posjetim? To je suludo!
Što? Pa, ne znam kako to mogu da napravim, znaš? –Molim?
Pa, OK. –Samo ću morati da smislim razlog. –Mama? -Moram da idem.
OK, da, i ja. OK, bok. –Je l' sve u redu? -Ne. Ne.
To je bio moj susjed. I... tamo je bio pljačkaš ili provalnik, ne znam.
U svakom slučaju, misle da je kuća obijena! –Obijena? -Šokantno!
Znate što? Mislim da treba da se vratim što je moguće prije da pomognem.
Kako to misliš, da pomogneš?
Mislim na službena lica, možda hoće da postave neka pitanja.
Tako da treba odmah da se vratim. –Službena lica?
Nisam ja sumnjiva. NIsam ni sumnjičava.
Nije to stvar takve vrste. Ali sam tako zabrinuta.
Ovaj svijet samo nije više sigurno mjesto za bilo koga. –Žao mi je, i...
stvarno ću se potruditi da sve vaše savjete imam na umu, OK?
Ali svakako treba da rezerviram let za sutra. –Da li da te više ne uključujem?
Mislim, dobijem to sve poslije 35 godina i troje djece, ali ja...
Da li mi više ne postojimo? –Volim te, Carol. –Znam da me voliš i ja volim tebe.
U čem je onda problem?
Problem je što nismo ni pokušali da vodimo ljubav od tvoje penzionerske zabave.
A oboje znamo na što to ispadne. –Sama si rekla da je nešto pogrešno sa janjetom.
Oboje znamo da nema ništa pogrešno u vezi janjeta. –Ja sam sve napravila.
Nismo odavno imali ovakav razgovor.
Bruce, Vivian kažu da je to tako normalno za muškarce... –Čekaj. Vivian?
Dr. Schaefer je rekao da ima sigurnih i efikasnih načina...
Pričala si sa Dr. Schaefer? –Nisam mislila da bi ti pričao sa njim.
Neću da pričam sa njim! -Vidiš? Znala sam, znala!
Pitao me je: "Da li se još uvijek zamozadovoljava?"
O moj Bože! -A ja sam rekla da nemam pojma! –Carol! Ovo je previše!
Bruce! Hoću da imamo seks!
Zdravo.
Oprostite.
OK, hajde dušo. Stavljam nogu tu.
Dovraga i ovo. –Hajde. –Što je, ne možeš da je upališ?
Zdravo. Imate li rezervaciju? –U stvari ne. Neko me čeka. –Njegovo ime je George.
On je poreski knjigovođa.
U redu. Pratite me.
Uživajte u jelu. –Hej, imaš ruke!
Bilo bi dobro ako nisi taj, ali ako jesi, treba to bolje da radiš. Hej!
Tako mi je drago... Stoj, stoj. Ja ću se pobrinuti za ovo.
Evo zbog čega ne napuštam kuću.
Možemo li da krenemo ispočetka? -Bojim se da ponovno uđem.
Možemo ga odnijeti odavde. –OK.
Pa, što je sa tobom? –Radiš? -Da.
U stvari, trenutno radim na svom opijanju.
Imaš lijep osmjeh.
Hvala. –U stvari, ja sam savezni sudac. –Opa.
Stvarno? -Da. –I imam moć da te vežem lisicama.
Ne znam zbog čega sam ovo rekla. Stvarno. –Žao mi je. Ja...
Pitala sam se što ćeš ti misliti i... –Mislim, ne ti nego neki muškarac.
Ne kao ono da svi muškarci misle o istom, ali...
Žao mi je što nisam bolja u ovome, ali ovo je... –Čekaj. –Mogu li da priznam?
Danas sam mijenjao majicu šest puta a imam samo pet majica.
A prava ironija je da mi se nijedna ne sviđa.
Plave, na kopčanje, Brooks Brothers. –Pa tko ne voli Brooks Brothers?
Ovaj momak ne. –Kad su sudari postali tako komplicirani?
Mislim, nekad je bilo da se ide na ples
i bada-boom bada-bing, bila bi venčana i trudna.
Sad moraš da dođeš sa potresnim teorijama o životu
i to prije nego što dobiješ "wink". Što je to "wink" na internetu?
Znaš, ti si mnogo bolja u ovome nego što misliš da jesi.
Hvala ti. –Previše je ovoga za zapisnik.
Sve moje prošle veze su me naučile jedno.
Ne mogu da spavam sa muškarcima. –Pa sad, ovdje imamo priznanje. Nisam ni očekivao.
Ne, seks je dobar. Samo onda ne mogu da spavam.
OK, to ima smisla. –Sad mogu da se fokusim na ono sljedeće što moraš da kažeš.
Ne mogu da razumijem kako muškarci mogu svuda da spavaju.
Na podu, u krevetu, na kauču. –Ja gledam u plafon a oni su isključeni
u nekom blistavom fantastičnom snu.
Pa, neko kaže da je loš san znak loše veze. –Da, mogu to i da potvrdim.
Hvala ti. -Hvala tebi.
Nisam nikad ni pomislila da ću se opet vratiti ovdje. –Ni ja. –Evo nas.
Da li je onako dobar kao što ga se sjećamo? -Možda i bolji.
Dopusti mi da te nešto pitam. –Što ti je omiljeno na cijelom svijetu?
Pa, to je vrlo široko pitanje.
Golicanje ruku. –Ma hajde. -Ne, bez sumnje.
Ne, to je istina. Ja sam djevojka jednostavnih zadovoljstava.
Kaže djevojka sa 150 zaposlenih!
Ali bilo bi mnogo bolje ako bi svi oni golicali moje ruke.
Znaš li što volim da radim a to nikad nisam napravio?
Da slušam cijelu ploču od početka do kraja.
Ploče su se baš vratile, zar ne? –Pa, neke stvari su izdržale test vremena.
One jesu.
Ples je u vezi sa povezivanjem. –To ne može da bude rutina.
Samo kretanje nije isto kao i plesanje.
U pravu si.
Mislim da smo završili za večeras.
Oprosti.
Imao sam 14., a ona17. godina. Ona je mogla da vozi.
Sjedila je iza volana i rekla: Dođi ovdje.
Ja sam ovdje. –Hvala ti što si mi tako olakšao ovo večer.
Bilo mi je veliko, veliko zadovoljstvo.
Imam nešto da te pitam. –Prije svega, mislim da si sjajna.
I drugo. Znam da su šanse za ovo prošlo večer mršave, ali...
da li bi ti smetalo ako bih te poljubio?
Kad bih dobila novčić za svaki put kada me to neko pitao, ih!
U redu, u redu. Samo ću premotati film unazad za 30 sekundi. –Ušuti i poljubi me.
Pakao.
Mislim da ovo tebi pripada.
Hvala ti.
Ginsburger!
Trebat će mi veće zadnje sjedište.
Dr. Derek.
Je l' ovako dobro? -Dobro je, totalno je dobro. –OK.
Volim kad vidim kako vaša generacija još uvijek osjeća potrebu da bude fancy za let.
Tako je slatko.
OK... –Nazovi me kad se vratiš u L.A. -Naravno. –Volim te. -I ja tebe, također.
Budi sigurna. -Bok, bok. –Volim te. -Volim te!
Pravo bijeg, Houdini.
O Bože. Ne mogu da vjerujem da ovo radim.
Znaš, ne mogu da prijeđem preko ovoga.
Iskreno, nisam sigurna da li sam ikad vidjela ljepše nebo. –Da li sam?
Nazdravlje. -O, nazdravlje, OK. –Boom. –Mogu li da ti pokažem nešto?
Naravno. -Pođi sa mnom. –Što to radimo? Čekaj.
Jesi nervozna? -Zar bi trebala biti?
Nisam sigurna da sam nekad prije srela nekog tko posjeduje svoju štalu.
Moraš češće da izlaziš iz grada. –O, ne, čekaj, ne. Zaboravi.
Ni u paklu ne postoje šanse da uđem u to. –Ne. Ne! –Svidjet će ti se. Bit ćeš odlična.
Žao mi je ali... O čem to pričaš? –Ne, ne ulazim ja tamo.
Ovo su kontrole. Ništa ne diraj. –Ako ih dodirneš, slupat ćemo se.
Ne govori to. -Šalim se. –Ovo je moja bebica, OK? –Vidiš ono "B" tamo? Vidiš li?
To je Beechcraft Bonanza V-Tail. -OK.
To je bio moj strastveni projekt u posljednjih 20 godina
20 godina! Čekaj, koliko je stara ova stvar? –Ona je iz 1951. -Stoj!
Ja sam 1951! Puštaj me odavde! –Ne, ozbiljno. –OK, idemo gore. -Ne, čekaj.
Zažaliću zbog ovoga!
Molim te. Ne ne, imaš li zadnju želju. Zadnju želju!
Molim te. -Svi ćemo jednog dana da umremo, Diane.
Osjećam da vrijedi živjeti malo više dok još možemo.
Zapanjujuće, zar ne? –Hoćeš li da se držiš... –OK. -Samo se drži za to.
Držat ću se.
Ne! -Vidiš to? –Da.
O ne, to je...
Moram u banku, tu desno. -Moraš u banku?
Znaš li što je ovo? –Da. To kamena katedrala.
U pravu si. –O moj Bože.
I sve to, mislim, da budeš pilot, je ono što ti govoriš, zar ne? Ovo? -Ne. –Ne?
Ne, to se dogodilo kada sam napustio Vojnu avijaciju,
i došao da radim za ovu aeronautičku istraživačku laboratoriju.
I znaš, došao sam sa dizajnom tog redukovanog pokreta motora u mlazu.
Malo je glupo, ali to je bio veliki patent, i evo što se događa. Vidiš?
Morat ćeš da me predstaviš svojoj obitelji. Kad mogu da ih upoznam?
Mislim da to nije dobra ideja. -Zašto?
Zato što su još jako osjetljivi u vezi njihovog oca i...
Što je sa tobom?
Pa, ja... mislim, voljela sam ga.
Ali, nadam se da si shvatio da sam u žalosti do kraja tamo nečeg.
Prošlo je puno vremena.
Mislim, pretpostavljam, ne znam, svijet vidi tvoju vezu jednosmjerno,
i samo tako nekako ostaneš sama, ali... onda je istina da,
bi ovo između nas nestalo za duže vrijeme.
Pa... što ti misliš o tome?
Ne želiš da slušaš moju tužnu priču, zar ne? Možda da mi ti ispričaš svoju.
Ja nemam tužnu priču. –Nemaš tužnu priču zato što si bogat.
Prošlo je 24 sata i još nema odgovora. –OK, siguran sam da je dobro.
Ti si tako siguran da je sve u redu!
Mogla je da se onesvijesti negdje, u nekom jarku! –Adrianne, molim te, smiri se.
Zovem Jill. -Vi postajete hormonalne!
Sharon, jesi to ti?
Tom? Zdravo. –Zdravo! –Zdravo...
Neočekivano. -Da.
Tvoja kosa je... tamna. –O, obojana je. -Znam. –Želim da te predstavim nekom.
U stvari, moram da... -Bebice! Dođi ovamo.
Bebice, bebice, hoću da te upoznam sa Sharon.
Sharon, ovo je moja zaručnica, Cheryl. –Tako mi je drago da te upoznam!
Toliko toga sam čula o vama. –Sharon? –Oprostite, jeste li vi Sharon?
Da. -Tako mi je žao što kasnim. –Bio sam u vrlo komplikovanoj operaciji sinusa.
Ne pitaj. –Zdravo, ja sam Dr. Derek. –Možeš me zvati samo Derek.
Zdravo, ja sam Tom. –Ubij me odmah. -Oprostite, tko ste vi?
Dr. Derek. Derek. Sastajem se sa Sharon. –Zdravo. Ja sam Cheryl.
Nisam znao da viđaš nekoga. To je odlično. –Izgledaš sjajno bez svoje maske!
Baš je slatko. –Trebalo bi da dovedeš Dr. Derek-a na zabavu sljedeće tjedna. –Što?
Dupla verenička zabava. Zar ti Jared nije rekao?
Cheryl i ja smo se vjerili. Imat ćemo malu proslavu sa svojim prijateljima.
A u stvari je za Jared-a i Kate. –Tako bi voljeli da dođete. -Da.
I ti također, doktore. -Da. –Pa, zvuči lijepo!
Reci, da li vam treba DJ? Radim to sa strane.
Radiš sa vinilom ili što radiš, CD-e?
Izvoli. -Hvala ti. –Sigurna si da ti je dobro ovdje u baru?
Da, bit će to kao u stara dobra vremena.
Živjeli.
Da li sam ikad? –Unutrašnja boginja radi merenge, dupe moje!
Pa, ovdje vodiš sve momke? –Samo one koje ne želim da vidim u baru.
Pa, izabrat ću da to prihvatim kao kompliment.
Zabranjeno područje? –Vlasničke privilegije.
Pogle ti ovo. –Samo jedna usamljena stolica. –To je sve što djevojkama treba.
Kao prijestol u njenom zamku.
Gledaj. Gledaj taj pogled. –Da. Gledaj u ta treperava svjetla.
Svi ti životi su već življeni.
Kao što pjesma kaže: Izabrao si put kojim je manje putovano,
i to je napravilo... svu razliku.
Znaš, to nije baš ono o čem govori pjesma.
Da li je to točno? -Ne. –Ona je...
Ona je o tome kako mi... kako mi ispričamo priču svojih života,
pa se osjećamo kao heroji, hrabri ali, činjenica je, da nema razlike
u putovima u početku.
Nema razlike u putovima? -Jok.
Fascinantna pjesma.
Arthur, dođi ovamo. –Pogledaj. Vidiš li zgradu sa crvenim svjetlima?
Je l' to naš restoran? -Da.
Ne mogu da vjerujem da tvoj hotel gleda na naše omiljeno mjesto.
Prema podacima aviokompanije, vaša majka se nikad nije ukrcala na let.
O moj Bože. -A ti si rekao da ne brinem! –OK, sad možeš da se brineš. -Što?
Kako god, pratili smo signal njenog mobilnog telefona –Što? -OK.
Što to znači? -Znamo gdje se nalazi. –Oteli su je? -Nisam to rekao.
Traže li otkupninu? -Vi znate gdje je ona? –Sada je najbolje je da ostanete mirni.
Narode, držimo se zajedno. -Vi znate gdje je?
Ako bi morali da pogađate, što bi ste rekli?
Ne moram da pogađam, u stvari, znam. –Vodi nas tamo! -Mogu li da vidim to?
Ne mogu da vjerujem da si mi stavila Viagru u pivo. –Pa, to je bila nevina greška.
Kako nevina? Otrovala si me. –Teško. –Ne koristi tu riječ.
Žao mi je. Kako se osjećaš? -Teško! –Mislio sam da nećemo da koristimo tu riječ.
Ja mogu, ti ne možeš. –Bože, ovdje ima toliko pravila. -Nemoj, Carol! –Isuse!
Reći ću ti nešto, mislim da ne treba da ideš na gubitak.
Ozbiljno. Prestani. -Smiri se.
Stvarno? Povuče me. –G- dine, morat ćete da izađete iz vozila.
Mislim da to nije dobra ideja. –Izađite iz kola odmah! –OK, OK.
Prokletstvo.
Čovječe. –Gledaj, žao mi je. Žena mi je stavila Viagru u piće.
Točno je. Žao mi je, moja greška.
Ali vidite, ima samo malo problema na tom djelu i malo je zbunjen.
I ako išta znam o ovom čovjeku to je stvarno mrzi da bude zbunjen.
Tatice, je l' to istina? –Mnogo što sada mrzim. –To čak i nije u tri prve.
Hoće li ovo uticati na tvoju mogućnost da voziš? –Ne, g-đo. –OK.
Uživajte. -OK.
Ti također. –Hvala.
MIslim da im se sviđam. –Mislim da to, vjerojatno, samo vino govori, zar ne?
Čekaj. –Znaš što? Mislim da imam problem ovdje.
Dobro sam prošao. -Da? –Što? –Mislim da sam čuo nešto.
To, vjerojatno, samo vino govori, zar ne? –Koliko često vino govori u vašem svijetu?
O moj Bože. Čekaj, tko... tko je to? –Mama?
O Bože. -O moj Bože. –O moj Bože! Mama!
Dušo, da ti objasnim. –Što se dovraga ovdje događa?
Zdravo. Vi mora da ste Adrianne i Jill. –Ja sam Mitchell. –Chris. -Prestani!
Mitchell, možeš li samo...
Jesi dobro? –Mama! -Ne, molim vas. Dobro sam.
Samo mi objasni, OK? -Odmah se vraćam. –Čekaj, gdje ideš?
Dobro je. Ona je perfektno. U dobrim je rukama. Opustite se.
Ti se opusti! -Ne, sve je u redu. –Ti se opusti! -Imali smo dug dan. Žao mi je.
Samo sam pokušala da nam dam mali stimulans.
Mislila sam, možda ako bi imali stvarno lijepu noć
i događaji se prirodno nižu jedan za drugim,
onda bi se, možda, oboje osjećali bolje. –Divan plan! Čestitam na izvršenju.
Oprosti. Stvarno sam samo pokušala da ti pomognem, Bruce.
Da mi pomogneš? Ne rezmatrajući nikad da možda ja imam mišljenje!
Ne, ovo nije samo večeras. Uvijek je tako, Carol!
Uhvatila si me i vodila na satove plesa.
Satove plesa za talente na koje se čak nikad nisam ni upisao!
Idemo na moje "No Kid Hungry fundraiser" zadnjih 15 godina.
Uvijek i svuda ideš sa mnom. -To je bilo za večeru.
Oprosti mi zato što se trudim da nađem načina da ostanemo povezani.
"Hej Bruce, imam nešto što mrziš da radiš sljedeća 2 mjeseca ali bit ćeš dobro
zato što će tamo biti jedno javno sramoćenje! Pa, sretna ti godišnjica!"
Što, što? Oprosti, oprosti. –Zar nisi čuo sve, zato što mi je moj muž
dao te divne slušalice, tako da ne moramo više da slušamo jedno drugo.
Sretna godišnjica!
Hej, usput, nabavio sam te slušalice tako da ne propustiš neku od tvojih TV serija
samo zato jer se događa da zaspim pored moje žene u krevetu!
Pa, oprosti mi!
OK, što to radiš? Hajde. –Diane, znam ovo...
Znam da se večeras nismo ovome nadali.
Ovo je... takva katastrofa! Vidiš li na što mislim?
Moraš priznati da je to bilo nekako smiješno. I policajac se pojavio!
Ne, to nije nimalo smiješno. –Cijela ova stvar je bila samo jedna velika greška.
Ne vjeruješ u to. –Shvaćam da je posramljujuće, ali koga briga?
Ne, znaš što? Ne shvaćaš, Mitchell. –Znaš li zašto? Zato što nemaš djecu.
Djecu? Oni sliče na odrasle, tvoja djeca.
Znaš, ti si ovdje, na svom ranču i ni o kom ne brineš osim o sebi
OK, ovo je dobro za tebe ali ovo nije stvarni svijet.
Imam obitelj i imam odgovornosti.
Oprosti, ali ovo nije moj svijet. -Siguran sam da ne razumijem
sve kroz što sada prolaziš. –U pravu si. Ti imaš svoje mišljenje.
Slušaj me. Pogledaj me. Znam, tek smo se upoznali.
Ali ne možeš da potrošiš svoj cijeli život jureći okolo i brinući o drugim ljudima.
To također nije dio realnog svijeta. –OK, hej! –Diane. -Što? Što?
Kažem da je u redu da budeš sretna, Diane.
Pa, stvarno... stvarno mi je žao ali moram da idem.
Bruce. Bruce, dušo. -Što?
Znam da sam se ponašala malo ludo u posljednje vrijeme.
I očigledno sam večeras htjela da se zabavimo.
Stvarno? Moj Bože, nisam primijetio.
Tako mi je žao.
Posramila sam te i napravila da se osjećaš kao da ti nije važno.
Samo nisam znala što se događalo sa tobom zadnjih par mjeseci i to me je plašilo.
Znam da je to što sam napravila pogrešno i... žao mi je.
Uplašio sam se. –Uplašio?
Da, još na zabavi povodom umirovljenja.
Sjećaš se, rekao sam... 40 godina je samo... nestalo.
I više nisam znao tko sam bio.
Pa, što ja tu mogu da napravim? –Što mogu da napravim? –Uplašio sam se.
Uplašen sam. –I treba mi malo vremena da ponovno shvatim tko sam ja.
Čula sam te.
I neću pokušavati sama sve da popravim iako je to jako primamljivo.
I neću te tjerati da radiš gomilu stvari koje ne želiš, kao što je plesanje.
Znam da nikad nisi želio to da radiš. –Tako da to zaboravi, OK?
Idem u krevet.
Opa, sladoled direktno iz kade?
Da, natrčala sam na Toma i na njegovu vrlo sretnu zaručnicu.
Oni su domaćini duple vjereničke zabave u njihovoj kući.
Jesam li spomenula, zove je "bebice" što je na naki način odlično jer i jeste dijete.
Ne. -Da. –Što sam propustila? –Pa, Sharon više nikad neće da ide na sastanke.
Sve smo bijedne. –U suštini, ništa se nije promijenilo.
Opa. Od kad ti jedeš sladoled? –Od sad.
Pa, koliko vidim i tebi su stvari otišle na jug, također? –Spavala sam sa Arthur-om.
Naravno, ima ovdje onih koji znaju da šokiraju. –Ne, ne seks.
U stvari, zaspala sam sa njim. –Nikad prije nisi mogla da spavaš sa muškarcem!
Znam. –Znači... niste imali seks? –Spavali smo na kauču i on mi je golicao ruku.
O čovječe, pa ovo je katastrofa. Kad odlazi?
Ne tako brzo! Bože, mozak mi se smrzava. –Evo, daj to profesionalcu. –O moj Bože!
Pa, u svakom slučaju, ja imam jednu objavu. –OK.
Ja sam... Ja se službeno selim u Arizonu. –Što? -Reci mi da je to zbog pilota!
Ne, ne, ne. Zbog mojih kćerki. –Krenulo je od lošeg ka gorem!
Mislim, oni renoviraju podrum za mene, i sve je otporno na klizanje,
tako mogu da se ušetam u kadu. –O moj Bože. -Odvratno.
Ali što je bilo sa pilotom? –Slupao se i izgorio. Mislim, nemamo više 18. –Jok.
Sigurno više nismo prolećne ruže. –Ne. Više smo kao uveli buket.
Pa, ovo je... O moj Bože, ovo je moj zadnji književni klub! –O, ne, šališ se!
Diane! –Hoćemo li uopće i pričati o knjizi?
Mrzim ovu knjigu, OK? Završeno. -I ja, također.
Zar smo stvarno tako jadne? –Nijedna od nas nema ništa zanimljivo da kaže?
Pa, moja mala afera se završila sa mnom u bazenu na vrhu labuda na naduvavanje
kad su se pojavile moje kćerke sa policijom!
Bogami, ovo se sigurno kvalificira kao zanimljivo.
Pretpostavljam da nisi bila sama u bazenu. –Nisam. –Dobro za tebe.
Hoćete li da vam donesem još jednu od ovih? –Da. -Da! –Što prije to bolje.
Muškarci učine život nemogućim. –Bože, pričaj mi o tome.
Ti si jedina raspoložena za priču.
Odbacićeš Božji dar ženi da bi mogla da živiš u podrumu
i dojiš djecu svojih kćerki? –Znaš što? To je stvarno ružno što pričaš.
Bila si zaglavljena sa Tomom 18 godina, a nikad ti se nije ni sviđao.
On nije bio na tvom nivou. 18 godina je prošlo, jedva si dočekala da ga se riješiš.
Ali... ti si jednostavno izbrisala taj dio svoje povijesti.
Željela bi da ja mogu da izbrišem mali dio povijesti.
Pa...? -Što? –Bila sam dobro dok Arthur nije došao.
Imala sam sretnu egzistenciju.
Imam listu muškaraca koji bi zadovoljili svaki moj hir.
O Bože, ne mogu ovo više da slušam.
Stvarno vjeruješ da bi te zadovoljili? Kakva bi bila?
Tako si prestravljena da ne budeš povrijeđena da radiš sve što možeš da odgurneš ljubav.
Vraćam se na to da imam seks a ne brigu. –Zato što meni tako odgovara, OK?
Prestani da lažeš samu sebe Vivian. –Nije sve na svijetu oko seksa.
Jesli li uopće čitala knjigu? –To je ljubavna priča.
To je ono što svijet želi. To je ono što svijetu treba.
Pa dobro, ti možeš da imaš seks sa bilo kim. –Da, da kao ono šio mi ga Đura.
Znaš što, moraš da priznaš da ljudima, eventualno, treba malo više od toga.
Svi imaju svoj prtljag, bolove i probleme, ali se čak i Christian Grey zaljubio.
Da, i on je imao 50 nijansi sjebanosti.
Pa... izvoli!
Knjiga tri? Nisam sigurna da li ćemo preživjeti još jednu.
O Bože. Bože... ja –Zaista ću ovo da propustim. OK?
O dušo.
Sretan put. -Hvala, još jednom.
Ginsburg. –Što se ovdje događa?
Dušo? Što se događa?
Pogledaj se. Pogledaj se. –Da, da. Pogledaj se.
Ne prihvaćaš moje pozive. –Telefon nije kod mene.
Znaš li zašto sam prvo počeo na radiju? –Ne, ne znam.
Zato što sam volio ideju da nema veze što kažem ili koju glazbu puštam
milijuni ljudi će samo uključiti svoj radio i slušati.
Ali sam onda, što sam postajao stariji, shvatio sam da doći do milijuna i milijuna
anonimnih ljudi ne znači da si bliže samo jednoj osobi koju voliš!
I ja... sutra odlazim.
I razmišljao sam o tome da bi bilo jako lijepo ako bi pošla sa mnom u New York?
Ali onda sam razmišljao o tome i razmišljao o tebi,
tvom hotelu, tvom krovu,
o tvojoj nemogućnosti da zamisliš pravilne želje.
Nemam interesa da pokušavam da te promijenim, Vivian.
Volim te takvu kakva si. –Bogata i nezavisna!
I totalni davež.
To zvuči kao... kao ja. –I evo nas, počinjemo na dva koloseka.
Ja znam kako se osjećam.
I znam da si ti osoba sa kojom volim da pričam.
Ti si i osoba koju volim da slušam.
Ti si i osoba koju volim da pokvasim u fontani.
Ti si moja osoba, Slim.
I želio bih da znam što ti misliš o tome.
Bilo je... stvarno mi je bilo drago što smo se ponovno vidjeli, Arthur-e.
Nadam se da ćeš imati sigurno putovanje kući.
Zdravo. -Zdravo.
Zdravo svima. Samo nekoliko sekundi da kažem par riječi.
Kao što većina vas zna, ja sam Tom Meyers, Jared-ov otac.
U ime moje zaručnice Cheryl i moje želim da se zahvalim svima što ste došli.
Kate, tako smo uzbuđeni i želimo ti dobrodošlicu u obitelj.
Jared, jako smo sretni zbog tebe. -Hvala tata.
Kao što je Shakespeare rekao, "Ljubav ne vidiš očima već umom." –Koliko je bio u pravu.
Ljubav odnosi misli i brige, i drago mi je što su svi stihovi složili.
Kate, ti dobivaš jedan od dobrih.
Žao mi je, rekao sam da to neću da napravim. Za Jared-a i Kate.
Živjeli!
Nisam mislila da ovo napravim, žao mi je. –Kao... kao nekoliko...
Dobro, ako bilo tko od vas zna, ja sam Jared-ova majka, sudac Meyers. –I Sharon.
Samo sam htjela da kažem,
da Shakespeare nije imao ovo na umu kada je napisao te stihove.
Rekao je da je Kupidon bio slijep. –Nije rekao da ljudi treba da počnu
da misle o ljubavi po sustavu pluseva i minusa.
Svakako, kada pogledam svog sina tako sam ponosna njim zato što je
imao hrabrosti da se izvuče odavde i pronašao nekoga tko ga čini sretnim.
To je inspirativno. –Čak i za nekog starog kao ja.
Istina je da ljubav nije slijepa i da nije bojno polje,
i nije Sunce ili Mjesec ili sve ono što stavljamo na nju.
To je samo riječ dok joj neko ne da smisao.
I vas dvoje ste to pronašli jedno u drugom. –U stvari, vas četvoro.
I svi to zaslužujemo. Dobro urađeno.
Živjeli! -Kate i Jared.
Zdravo? Gđo O'Donnell, zovem samo da potvrdim
da je g-din Riley službeno odjavio. –Hvala ti.
Zdravo slatkišu. –Hej.
Što se desil? Čitavo popodne smo pokušavale da te dobijemo.
Što, još uvijek si u tuš-mantilu? –Carol-in show počinje za sat.
Prošle noći sam rekla Arthur-u. –Zanimljivo.
Ne! Raskinula sam sa njim jednom za svagda.
Jesam. -Što se dogodilo?
Rekao mi je da je želio da me pozove da se preselim u New York sa njim
ali je shvatio da ne želi da me mijenja zato što me voli ovakvu.
On samo hoće da priča sa mnom i jedino što želi je da me sluša.
Rekao mi je da sam ja bila njegova osoba. –Žao mi je. Mislim,
ja zapravo, ne pratim ovo ovdje. –Ne, ni ja. –Rekao je da te voli... takvu?
Neće da te mijenja? –I želi da zna tvoje mišljenje?
Tako da si ti raskinula sa njim? -Pa da, točno! –Jesi ti poludio?
OK, gdje je on sad? –Odjavio se i putuje za New York.
OK. OK. Vrijeme je da se obučeš. –Da, da. To je to, Viv ideš za njim.
Ustaj, ustaj. -Ne! O Bože. –U koje vrijeme polijeće? –Nema veze. Provjerit ću.
Mora da nabaci nešto seksi. –Sve što ona posjeduje je seksi!
Ne mogu... o Bože! Sve ovo je tako sretno i ovo nam je tako potrebno!
Sharon, nisam očajna. –Ne, nisi, ti si glupa.
Ne, nisam. Ti samo... ti ne razumiješ.
Znam kako će ova priča da se završi i ne sviđa mi se.
Ako me ima, postat ću mu dosadna. –Nije me vidio golu 40 godina!
Znam i žao mi je. O Bože... –Nisam ja budala. Znam što će se dogoditi.
Varaće me i ostaviti zbog mlađe žene. –I onda ću... sve ću izgubiti.
I to je samo... ovo nije vrijedno toga! –OK bebice, eto te. -Ovo nije vrijedno toga.
Žao mi je, jako mi je žao. –Ali ovo mora da se završi, zar ne?
U redu. -Njegov let je za sat. –Bože, jesi sigurna? -Da. –OK. Vrijeme je da krenemo.
Kako izgledam? -Da, odlično izgledaš. –Vi djevojke. –Hoćete da ih stavim? -Da. Idemo.
OK! -Kreni, kreni!
Stavila sam ruž i puder tamo unutra. –To je odlično! Hvala.
O Bože, kako izgledam? -Da! Da.
Evo nas. -Bok! –Bok. -Bok.
Moje cipele. –Carol, a tvoja predstava! –O Bože, ne budi smiješna.
I Diana... ti odlaziš! –O Bože, ti odlaziš. Što ću ja da radim?
Cipele! –O Bože, ljudi, hvala vam. Puno vas volim.
Mario, na aerodrom!
OK, to je strašno.
Uradit ćeš ti to sjajno. Sjajno ćeš to uraditi.
Ovo je bio nastup Jed-a i Leyle Sanderson!
Teško za povjerovati, ali ona je anesteziolog.
Arthur-e, ovdje Vivian. Javi se prije nego što se ukrcaš u avion!
Mario, koristiš li Waze?
Da, gđo O'Donnell, ali mislim da nećemo uspjeti.
I zadnji ali ne i posljednji, omiljeni šef svih i naš neustrašivi organizator.
Solo ples će biti... Carol Colby!
Čekaj. Ne, ne, čekaj. Oprosti. –To nije prava pjesma.
Trebala bi da bude "Red, Red Robin Goes Bob, Bob..." –Meat Loaf? Hajde!
Ma zajebi to.
O Bože, ona će stepovati na Meat Loaf-a! –I izvućiće se!
Bruce!
5, 6, 7, 8...
Što je sa tim Colby-jevima?
Romantičan način da se završi predstava.
O Bože, ne mogu da vjerujem da si ovdje.
Nisam mogao da propustim šansu da plešem sa svojom djevojkom.
Bio si nevjerojatan. -Ne, nisam. –Naši koraci ne idu sa Meat Loaf-om.
Kome trebaju koraci? Plesali smo.
Oprosti. Tvoj mobilni me udara. –Ne, nisam ponio svoj mobilni.
Hoćeš da idemo kući odmah? Što kažeš? –Kažem da. -OK.
Arthur!
MIslila sam da si već otišao. –I jesam.
Išla sam na aerodrom da pokušam da te vidim.
Zašto si ovdje?
Shvatio sam da sam zaboravio da ti vratim tvoj novčić.
Zašto si ti išla na aerodrom?
Shvatila sam... hoću natrag svoj novčić.
Vidi, pokušavala sam da živim bez ovoga već... zadnjih 40 godina.
I nije mi se svidjelo.
Hoćeš li da zamisliš želju?
Hoću.
O Bože, vjerojatno si ubila nekog.
Tamo je krovni prozor.
Nancy u mojoj uredu a ona u književnom klubu,
i pomislim, možda bi bilo dobro da se upoznaju. –To je... to je vrlo slatko.
Hoće li neko još jedno komad pizze? -Imam jedno.
Mama. -Što? –Zar nisi gladna? –Valjda nisam.
Pa, mislim, vjerojatno si iscrpljena od puta.
Stvarno nije u redu da sama voziš čak ovamo.
Mama, u tvojim godinama. Mogla si nekog da ubiješ. –Ja ne mislim tako.
U stvari, čak ni ne shvaćaš koliko je strašno! –Isuse! Mama, hoćeš li samo...
Molim vas prestanite, OK?
Mislim... stvarno! –O Bože. –OK.
Znate koliko sam ponosna na obije.
Mislim da je najveći dar koji roditelj može dati djetetu je da vodi kroz primjer,
i mislim da nisam dobro napravila svoj posao.
Ali vaš otac... je bio stabilan, zar ne? –Pametan i ljubazan.
Bio je odličan otac. –Dobar muž. I imali smo lijep život.
Ali postoji nešto... stvarno moram da kažem.
Tamo negdje vani postoji čovjek koji učini da osjećam stvari
za koje nisam ni pomislila da su još moguće.
Znate što on radi? On učini da se osjećam radoznalo i uzbuđeno u vezi cijelog svijeta.
I možda će to među nama da prođe.
Možda će moja osjećanja biti povrijeđena, ali... to je život.
I usprkos tome što, izgleda, obije mislite
moj život još nije prošao. –Ima još stvari koje želim da istražim.
I pogodite što? Mislim da sam to zaslužila.
Tako, vrijeme je da sve ovo samo stane, OK?
Izgleda da obije imate vrlo, vrlo jake roditeljske instinkte.
Ali, čuvajte ga za svoju djecu... zato što vašoj majci ide sasvim dobro.
I... znam da postajem sve starija. –Ali još uvijek učim.
I jedna od najvećih lekcija koju sam naučila je da se ne plašim da budem sretna.
Obije vas puno volim. –Ali ovdje više neću da ostajem.
Mama...
Lijepo se provedi.
Volimo te. –Mama, volimo te. -Volim vas.
Pažljivo vozi! -Bok!
Mogu li da uđem? –Nema šanse. –Nema šanse? -Ne dolazi u obzir.
Što je u kamonetu U-Haul? -Samo moja noćna torba.
Moja unutrašnja boginja kaže, "Definitivno Da."
Da, da, vidim ruke.