КНИГА ЗА ВЪЗРАСТНИ
Така започна всичко.
Четири най-добри приятелки и книга.
Вивиан беше тази с идеята.
Беше я видяла в едно списание-
точно тази книга беше първата,
която отразяваше философията й за живота.
Знаеш ли какво намирам за най-секси в теб?
Кажи ми.
Не се нуждаеш от мен.
Не се нуждая от никого.
Това е моята тайна за успех.
А тя беше много успешна.
Хотелът, пред който стоим,
е неин.
И 10 години по-късно тя го събори
и построи нов на неговото място.
Добро утро, г-жо О'Донъл.
Мхмм.
Да, ще се обадя отново.
Слим?
Това е Артър.
За пръв път правиха секс върху микс борда.
Бяха лудо влюбени.
Той й предложи.
Тя му отказа.
Той напусна града.
Охоо.
Артър Райли.
Колко време мина, 40 години?
Това е невъзможно. Би значело, че съм само на 6 години.
- Все такава многознайка, а? - Да.
Старите навици умират трудно.
Трябва да се връщам на срещата, но,
ще поостанеш в града, нали?
Надявам се. Тук живея.
Ще те намеря.
Радвам се да те видя, Слим.
Така, Шарън беше съквартирантка на Вивиан,
когато бяха студентки в Станфорд.
След това отиде в правен университет.
От всички 301 студенти в неиния курс,
62 бяха жени.
От всичките 62 само една стана федерален съдия.
Той е на телефона?
Дами и господа, ще прекъснем работата си
за 5 минути.
Всички се изправете.
Съдът ще прекъсне работата си за 5 минути.
Не, не, не. Ти никога не прекъсваш работата си.
Как е в Хавай?
Ти.. ти си се сгодил?
Как? Искам да кажа "Уау"!
Нямах предви "Как?", а "Уау", уау.
Е, ако аз звуча осъдително...
това е професионално изкривяване.
Коя е Шерил?
О, не знаех, че баща ти си има някоя.
Браво на него.
И на теб.. И на двама ви.
Поздравления на всички ви. Да.
През 1985 Шарън се омъжи за Том,
защото той я караше да се смее.
До 1999 вече не й беше забавно.
Чашата преля, когато Том я попита
"Дон Кихот" за какво се разказва.
Бракът приключи, а Шарън си купи котка.
Карол завърши кулинарно училище,
работеше и като сервитьорка в заведение.
Тя имаше две цели в живота:
първата- да притежава и управлява собствен ресторант,
а втората- да се омъжи за мъжа на мечтите си- Брус Колби.
От момента, в който се срещнаха,
не можеха да държат ръцете си далеч един от друг.
- Ооо! - Честита годишнина.
Честита годишнина.
Уроци по танци!
- О. - Да.
- Уау. - Да.
Тазгодишното набиране на срества "Без гладни деца"
е под формата на шоу за таланти и аз ни записах.
- Записала си ни в шоу за таланти? - Да!
Помислих си, че ще е забавно да го направим заедно,
след като вече сме пенсионирани.
Това е страхотно!
- Оо! - Музика за ушите ми!
Взех ни по чифт.
Още музика за ушите ми. Кой не обича това?
Ам, не, това е, за да можеш да гледаш телвизия, без да ми пречиш,
а и моето хъркани няма да те държи буден.
- Аха? - Много добре измисленоl.
Какво ще кажеш да се приберем и...
-Казвам "Да". - Йей.
А това съм аз.
Не знаех какъв ще е пътят ми в живота.
Прозрях го изведнъж, в пристъп на морска болест.
Заслуга имаше този мъж- Хари Уитейкър
Оженихме се и станах...
- Мамооо! - Какво?
Престани вече.
Какво? Нее! Просто имах нужда да почистя.
- Да почистиш? - Да.
Една малка хубава калинка се опитва да излезе през прозореца.
Добре, някой май е прекали с предаването "Къща и градина".
- Какво? - Мамо, остави отвертката.
Какво?
- Мамо. - А?
- Говорихме си. - Да?
Исме да те преместим в Аризона.
Да ме преместите? О, Боже мой. Аз какво, да не съм добитък?
Това са нашите две дъщери.
Хари е счетоводител. Беше.
Къщите ти се раазпада,
а татко го няма да я поправи.
Знам, но приятелките ми живеят тук.
И твоето семейство живее в Аризона.
Ние искаме да си близо до нас, мамо.
Не, но...
- Помисли си през уикенда. - Ако не заради теб самата, то поне заради нас, моля те.
- Татко би искал това. - Добре.
Е, минали са над 40 години и
въпреки всичко всеки месец се събираме заедно...
за КНИГА ЗА ВЪЗРАСТНИ
Чакай, чакай, чакай, чакай. Истинският Артър?
Чакай малко. Да не говориш за..
- Артър-секс-в-радиостанцията? - Да!
Артър-предложил-брак-с-шейк.
Този Артър, да. Отседнал е в хотела.
И той не те мрази? Би трябвало да те мрази.
Не. Беше преди 40 години!
Да, но все пак. О! Ето я и нея.
Синът ми е сгоден, а съпругът ми е на остров Мауи
с някаква малка сладурана на име Шерил.
Ооу...
Трябва ми питие.
Твоят "съпруг"?
Не може все още да ти пука за това какво прави Том.
Не ми пука.
Но той получава морска болест в басейна.
Искам да кажа, какво, по дяволите, прави в Мауи?
Най-вероятно оправя Шерил.
О, моля те.
Кой започва връзка на 67?
Какъв е смисълът?
Смисълът е да спиш с някого. Винаги е било така.
- Повръща ми се. - Кой все още казва "да спиш с някого"?
Кого го интересува?
Не, не, не, не мога да позволя да се превърнем в тези хора.
- Какви хора... - Знаеш какви.
Хората, които спират да живеят, преди да са умрели още.
Не съм правила секс след развода си
и това са най-щастливите 18 години от живота ми.
Това трябва да е някакъв рекорд.
Имам предвид, какво изобщо се случва с вагината след толкова време?
Мисля, че Вернер Херцог направи документален филм за това.
Да, нарича се "Пещерата на забравените мечти".
Добре! Ще спрете ли?
Да продължим нататък. Нека да говорим за книгата.
О, Божееее. Книгата за катерене? Сериозно ли?
Стига де! Хареса ми!
Това е толкова забележително начинание. Представяш ли си?
Не, аз дори не отивам да си взема пощата.
Историята е невероятна.
Толкова многопластова. Дори не знам как да я разкажа.
Ще го направя вместо теб.
Тя се катери, губи обувката си и взима хероин.
Да не си прочела само резюмето на задната страна на книгата?
Ще ми се.
През цялото време исках да й се разкрещя
"О, почакай 10 години, миличка. Сухият шампоан идва."
Ако можеш само да се свържеш с нещо
на по-емоционално ниво...
Емоционалното свързване е много надценено.
От 40 години не си имала емоционална връзка.
Уау, това трябва да е някакъв рекорд.
Да, но какво се случва с емоциите след толкова време?
Добре, добре, момичета, шегувате ли се?
Оо, стига де, знаеш, че те обичаме.
Може би е време да поскиташ малко
и да се опиташ отново да се свържеш със себе си.
Ще ти купч раница.
Ще ви кажа как да се свържете отново със себе си
и няма да е, като скитате сами из пустинята.
Бих искала да ви представя Крисчън Грей.
Oо...
Oо, не.
Това е бестселър, превърнат във филм.
- Това е темата на годината. - O, уау.
Това няма да го четем..
Но това е моят месец!
Но когато е вашият месец, можете да избирате,
която и да е депресарска, скучна книга.
Не съм сигурна, че това може да се нарече книга.
Е, 50 милиона души не може да грешат.
Дори.. дори да държиш тази книга е срамно.
Теб кой те съди, котенце?
Харесва ми идеята за романс.
Прекалено сме стари!
Но тук пише "съдържание за възрастни".
Да, това определено звучи като нас.
Започнахме този читателски клуб с цел да стимулираме умовете си.
А от това, което чувам, тази книга е точно за това.
О, Боже.
Така че... хайде!
- Нека да вдигнем тост за нашата нова книга. - Добре.
- О, добре. - Пийте до дъно.
- Да. - Причтно четене, дами!
Оо...
О, Боже.
Добре.
О, Боже..
О, аз не ...
наиатина съм толкова...
Съжалявам.
Аз..аз...
- Имате ли нужда от помощ? - Съжалявам, не, добре съм.
Наистина не исках да Ви обезпокоя.
- Твърде късно. - Знам, знам.
Уау.
Толкова ... толкова е унизително.
- Добре ли сте? - Аз...
- Много ме е стах от летене. - Не би трябвало.
О, ами, да, вече няма да ме е страх
щом тези навлязат в кръвта ми.
Най-безопасният начин да пътуваш.
- Иксате ли да знаете защо смятате така? - Защо?
Защото никога не сте срещал човек, който е бил в самолетна катастрофа.
- И искате ли да знаете защо? - Защо?
Защото всичките са мъртви.
Мисля, че хапчетата започнаха да Ви действат.
Аз също.. О, Боже..
Какво..какво Ви води в Аризона?
О, моите...
- Моите дъщери живеят тук. - Хмм.
Е, това би трябвало да е забавно.
Не точно.
Те ме принуждават да отида.
Защо?
Е...
моят съпруг почина миналата година, та...
Самолетна катастрофа?
О! Не го казахте.
- Съжалявам, неуместна шега. - Няма проблем.
- Съжалявам за загубата Ви. - Аз също ,но...
Благодаря Ви, това беше мило. Толкова Ви благодаря.
- Да...
- O! - Хей!
О, съжалявам. О, Боже мой.
Това е ужасно.
- Уау. - Аз ..
Това е пътническият мост и все още сме на земята.
- Все още не сме излетели? - Да.
Ужасно съжалявам.
- Добре съм. - Добре.
На разположение съм, ако мога да направя нещо, за да бъде полетът Ви по-комфортен.
Оценявам го, благодаря Ви много.
Исусе.
О, уау.
О...
Oо.
Добре.
Дай ми малко почивка, става ли?
Това...
Уауу!
О, Боже, даа.
- Знаеш ли, чудех се. - А?
Тази книга, която четеш, трябва да е супер.
Може ли да попитам коя е?
- "Моби Дик". - "Моби Дик".
А, аха, на Мелвил.
Не знаех, че Крисчън Грей си има прякор.
- Приятен престой в Аризона. - Да, със сигурност, блаогдаря.
Няма проблем.
Г-жо О'Донъл, Артър Райли за Вас.
Така ли?
Приеми съобщението.
Приеми съобщението?
Сериозно?
Не разбрах, че си тук.
Ние просто се видяхме преди два дни в лобито.
Жалко. Казват, че паметта си отива втора.
- Кое си отива първо? - Не си спомням.
Впечатлена съм.
- Как ме откри? - В Гугъл.
- В Гугъл? - Да, услуга на компютъра.
Знам какво е Гугъл.
Е, по-млада си от мен, затова не знаех...
О, сладко. Сладко.
Какво каза?
Може ли джентълменът да те черпи кафе?
Е, джентълменът със сигурност може.
Познаваш ли такъв?
Беше средата на 80-те.
Обсебих се от управлението на риска.
Ти си се обсебила от работа?
Това е лудост.
Нали? Шокиращо!
Разбирах, че системата е обречена на провал.
Но, разбира се, никой от фирмата ми не искаше да ми повярва.
Е, мъжете малко бавно приемат новите неща.
Лошо за тях, но добре за мен.
И, ъ...
никога ли не си намери съпруг?
Не!
Както казах, прекалено добра съм
в това да предвиждам риска.
Досега съм си спестила доста пари
- от легални такси. - Вярно.
Ами ти? Къде е г-жа Райли?
O, да.
Добрата г-жа Райли е на източното крайбрежие,
избягала с фамилията, кучето
и сътрудника ми в парка.
Къде си сбъркал?
Е, нека просто кажем,
че аз не съм толкова добър в предвиждането на риска.
Уохоу! Том, говори ми за лошата реклама.
Уау!
Исусе.
Присъединете се към Том и Шерил и милиони други,
които откриха любовта чрез онлайн приложението "Бъмбъл".
Присъединете се към Том и Шерил, които се съвкупляват под кокосовата палма.
- Съдия Майърс? - Да.
Здравете. 12:15 е.
Е, наистина трябва да остана тук.
Така че просто им кажете, че отлагам срещата за другата седмица, моля.
Разбира се, да.
Съживете любовния си живот
със съветите на "Бъмбъл".
Накарайте любовта да Ви се случи сега и променете живота си...
Имате ли нужда от нещо друго, Ваша Чест?
Мъжът на мечтите Ви е само на едно кликване разстояние.
Не, добре съм.
- Благодаря Ви. - Да.
Хайде, намисли си желание.
Какво правиш?
Намислих си желание.
Какво си пожела?
Винаги си пожелавам едно и също- чиста планета.
Това не е желанието ти.
Това дори не е желание!
Желанията трябва да са лични, а не свързани с планетата.
- И от кога така? - Винаги е било така.
И не можеш да казваш на никого какво си си пожелала.
Иначе е безсмислено.
Не, Боже, няма да влезеш там. Недей.
Е, някой все трябва да го направи.
Намисли си си неуместно желание
и сега изожи цялата планета на опасност.
Ти си полудял.
Полудял си! Не влизай вътре!
Ох...
Нямам друг избор.
Изглежда ти си човекът,
който е прекалено деликатен, за да влезе и да вземе паричката си обратно.
А, мислиш, че съм деликатна?
Виждаш ли? Деликатна.
Нали знаеш, че това, което прочиташ тук, също е толкова деликатно.
Гривната струва колкото една кола!
Дай да я видя тази гривна.
- O, не, не и телефонът ми... - Oхо!
- Oхо. - Не, не, ей.
- Направи го. - Какво имаш предвид?
Божичко, направо е страшно колко пристрастени са децата към телефоните си.
- Не, дай ми го!
Задръж малко!
Никога не съм виждал...
Знаеш ли, мисля, че трябва да поговориш с някого за това.
Разбирам защо ти се е случило така.
- Надявам се, че е водоустойчива. - О, не.
- Без къпане във фонтана. - Добре!
Но технически погледнато, ние не се къпем.
- Артър. - Тя започна първа.
На него не му пука кой го е започнал! Беше той.
- Вън. - Добре.
O! Почакай малко.
- Намерих я. - O, чудесно.
O! Видяхте ли това?
Може ли само да ни снимате?
Мразя живота си.
Може да отнеме малко време,
но ще заобичаш Аризона.
- Аз не... - Така е...
Когато ти си тук, за всички ни е по-добре.
Не можем да хванем самолета всеки път, когато нещо ти се случи.
За какво говориш, "нещо ти се случи"?
Можеш да се подхлъзнеш и да паднеш във всеки един момент.
Не искам да пресилвам
опасностите, които дебнат жени на твоите години, живеещи сами,
но направих прочуване в интернет и резултатите бяха доста обезпокоителни.
Но аз изобщо не съм толкова стара.
Не си, мамо, но и татко не беше.
Знам, миличка, знам.
Искам кафе.
Е, хубавото кафе е чак горе по стъпалата.
Мамо, защо не ни изчакаш тук?
Да ви изчакам тук? Добре.
Опазил Бог, да се кача аз на ескалатор на моята възраст.
Но побързайте, може да се подхлъзна и да падна във всеки един момент.
- Мамо, просто стой тук. - Oу!
- Да ти всема чай от лайка? - Добре, благодаря.
- Внимавай! - Мда.
Дошли са с децата да Ви видят ли?
- Да. - Това е хубаво.
- О, Боже, какво?
- Ало. - Наплясквали ли са те някога?
- Какво? - Като по-голяма, сексуално.
Имам предвид, хората това ли правят?
Карол, аз съм Даян. Объркала си номера.
Не съм. Не си ли чела книгата?
Четох я, разбира се, че я четох.
-И? - Не знам кой е адвокатът й,
но тя не трябваше да подписва договора.
Виждаш ли, очевидно има какво да обсъждаме.
Ще свикам извънредно събрание на клуба ни веднага.
Което означава, че ще трябва да се върнеш тук веднага.
Бих се върнала за извънредна колоноскопия,
но тук е малко по-сложно.
О, Господи. Как е животът в Скотсдейл?
Ами, не знам, имам чувството, че съм...
- ...в епизод на "The Walking Dead".
Почакай малко. Звъчуш задъхана. Къде си?
Отивам на... репетиция по танци и закъснявам.
- Ти закъсняваш? Та ти никога не закъсняваш? - Знам.
Тази книга тотално ме обърка. Просто се прибирай.
Ще се прибера, чао.
- Уау. - Брадичката нагоре.
И едно, две, три. Давай, две три.
- Едно, две, три. - Едно, две, три, чакай.
- Спрете!
Спрете, спрете, спрете!
Мили, мисля, че трябва да вървим натам.
Наляво.
Точно така, аз това направих.
Негово ляво. Насам.
Назаг, две, три. Настрани, две, три.
Добре, схванах го. Сгреших.
Аз сгреших, ти беше прав.
Моят малък Фред Астер.
Ще те последвам, където и да отидеш.
- Какво ще кажеш за обяд? - Ще започнем отново.
Знаете ли какво? Чудех се...
Смятате ли, че би било възможно да
преминем направо към хореографията ни?
Първо трябва да се научим да танцуваме!
Правилно. Знам.
Но аз знам как да танцувам. Наистина знам.
Все още си спомням танца
на "Red, Red Robin Goes Bob, Bob, Bobbin' Along",
който танцувах, когато бях на 6.
Много е готин.
[на унгарски] Звучите все едно сте полудяла.
Какво?
- Тя какво каза? - Мен ли питаш?
Е, какво й има на малката Гинсбърг?
Напоследък като че ли не е на себе си.
Тя.. тя няма никаква енергия.
Напълно е изгубила желанието си за живот.
Май си имаме работа с летаргично котенце.
Сериозно ли?
Имало ли е някакви промени вкъщи?
Хора или домашни животни да са се изнасяли или нанасяли?
Вкъщи? О, Боже, не.
Вкъщи нищо не се е променяло от цяла вечност.
Ами хранителният режим?
Аз пробвах няколко диети, но обичам да ям.
Така че каквито и килограми да сваля, ги качвам пак..
безсмислено е.
О, вие имате предвид котката.
Аз съм ветеринар.
Това го знаех.
Може ли пътникът на място 17-D
да докладва в кабжината на пилота?
Повтарям, пътникът на място 17-D,
моля да се яви в кабината на пилота. Благодаря.
- О. - Здрасти.
Просто ми трябва малко повече информация от Вас.
O.
Им трябва ни телефонни номера- домашен и мобилен.
И мобилен...
Също и настоящ домашен адрес.
Какво, наистина ли?
Мхм.
O, добре.
Също, имейл и вечерите, през които по принцип сте свободна.
- Вие...
Вие се шегувате с мен.
Ние, пилотите, никога не се шегуваме с такива неща.
Не! Почакай, не разбирам.
- Какво правиш тук? - Летя със самолет, мисля.
Значи си пилот?
Така мисля. Дадоха ми шапка.
О, Боже мой.
Благодаря.
Така ли им искаш номера?
Обикновено не, но ти си много специална.
Мхм.
Може ли да те заведа на вечеря?
- О, Боже.
Какво става тук?
Мисля, че те каня на вечеря.
- Да, да, ама какво е това бибиткане? - Амарма.
Да, но какво точно означава?
Обикновено означава, че нещо не е наред.
- Върви го оправи! - Не мога сега, по средата на нещо съм.
Хайде да приключваме. Направи нещо. Нещо, каквото и да е.
Не мога, докато не си изясним какво ще стане с вечерята.
Добре, хубаво! Да, по дяволите. Просто се връщай вътре, за Бога!
Добре, ето я алармата.
Ще ти се обадя.
О, Боже мой.
Тази книга! Имам предвид нещата, които Крисчън й причинява!
Господи! Абсурдно е.
Мога да го вкарам в затвора за всяко едно от тях.
Ама тя със сигурност се забавляваше.
Да, забавляваше се.
Не е като ние да не се забаляваме.
Да, но е различен вид забавление.
- Много различен. - Като това.
- Това е забавно. - Така е.
Просто не мога да спра
да мсиля за частта с яхтата.
- О, да, яхатата. - Да.
Мислиш ли че някой на нашата възраст все още...
Здравейте, красиви приятелки!
Да, някои хора поне.
Хм, нека позная. Отново си се виждала с Артър.
Така е, така е. Пихме кафе.
И ти спа с него.
Не, не съм!
Въпреки че трябва да призная, че той все още е чаровен и забавен.
А, значи го намираш за чаровен и забавен,
но не си спала с него.
Правилно.
Не спя с мъже, които харесвам. Това го знаете.
- Отказах се от това още през 90-те. - Не намирам смисъл в това.
О, има голям смисъл.
Сега, сега, сега, сега.
Разкажи ми какво става. Разкажи ми всичко.
Прекалено си щастлива. Това не ми харесва.
Добре.
- Най-хубавата книга някога! - Да!
Какво става?
О, да, не, почакайте.
Само си преставете?
Та, седя си аз в самолета,
чета си книжката,
и този дяволски красив мъж...
О, Боже мой, натам ли вървят нещата, някъдето си мисля?
Да, точно натам. Знаете ли какво направи? Покани ме на вечеря.
Е, това не е точно...
- Шшшт! - Срещнала си мъж в самолета?
Да, и познайте какво? Той е пилот!
Обичам мъжете в униформа.
Съпругът ти току-що почина!
Хари, да, о, Божичко, той беше...
Той беше толкова добър мъж.
Това беше най-хубавото, което ти се е случвало някога.
Смъртта на Хари е най-хубавото, което и се е случвало някога?
Да, защото сега вече ще може да прави секс с някого, който не е счетоводител.
Чакай. Ти луда ли си?
Секс? Забрави за това.
Аз дори не си спомням как се прави секс. Никакъв шанс!
Не се тревожи, паметта ти ще се възстанови.
Като карането на колело е.
С разликата, че вместо да караш колело,
правиш секс с мъж.
Бележка до себе си: Да гледам как Каръл кара колело някой ден.
Ако ти трябва припомняне,
знам някого, който със сигурниост разбира нещата.
Не знам това какво е, но със сигурност занм едно:
това определено не е секс, ясно?
Права си, не е секс.
Супер див секс е.
Може ли да спрем да казваме думата "секс"?
Какво предпочиташ "правене на любов"?
- "Аз не правя любов. Аз *****
"здраво."
Той така казва.
- О, Боже. - Oу.
Тотално си се побъркала.
- Не, мисля, че напълно си е наред. - Да.
Наред си е. Вързана с белезници в червената стая, нали?
- Камшикът. - Червената стая.
Брус сигурно много се забавлява с всичко това.
Мда, много се забавлява, наистина.
Каквоо?
Тази книга ме накара да осъзная,
че от доста време не сме...сещате се.
Доста време като седмици имаш предвид?
Ммда, може би 6.
- 6 седмици? - Месеца.
О, аз мислех, че сте като зайци.
Да, ако зайците вземат тонове "Бенадрил"
и се отдадът на целомъдрие.
О, трябва да спрем с това.
Стига де.
Искам да кажа, ако жените на нашата възраст все още трябваше да правят секс,
Господ не би сторил това с телата ни.
Уоу! Говори за себе си.
Това не е дело на Бог, а на д-р Назариан.
Добра работа е свършил.
- Здравейте.
- Хей! - Каква е темата този месец?
- Каква... - "Моби Дик".
О, да, забавно звучи.
- Каръл? - Какво?
Няма да повярваш какво изрових от гаража.
Старият си мотор.
Горкото нещо не е карано от години!
Горкото.
Има малко изтъркани кабели,
но и все така хубаво шаси.
Знаеш ли, мисля да го поосвежа малко и
да го подкарам отново.
- Да, да, добра идея. - Супер.
Ще постегна шасито
и ще капна малко восък на седалката.
Надявам се, че ще бъде внимателен.
- Млъкнете. - "Моби Дик"?
- Това пък какво беше? - Не знам.
Не знам защо все към това се връщам.
Ъх.
Дами, тази книга е знак за нашето пробуждане.
Не ми пука какво казва обществото за жените на нашата възраст.
Сексът не трябва да изчезва от живота ни.
Задръж малко. Ние сме четири умни и успешни жени.
Не се нуждая от мъж.
Знам, доказваш го от 18 години.
Tуше.
Не, имам предвид, че изборът трябва да е наш.
И като говорим за това, удвояваме.
Какво ще кажете за този избор?
Oу!
- Слава Богу е трилогия. - Божичко!
- Особено за теб, Шарън. - Много ти благодаря.
Благодаря, благодаря, дами?
- Какво? - Да?
- Да?
Не трябва да сме нежни с нощта.
Така че нека постегнем колелата и да ги покараме отново!
Откъс от книгата
Това вече е нещо.
- O...
Добре, добре.
- Ало? - Добре ли си?
Трябваше да ми се обадиш след вечеря.
Добре съм, скъпа, приключих с вечерята.
Сама ли вечеря?
Да, сама.
Толкова е тъжно.
Да, добре, както и да е...
благодаря, че ми се обади, но наистина трябва да си лягам.
Запомни, можем да те настаним в мазето,
когато си готова.
Добре.
Уоа.
Искам да кажа...
Уау, уоу.
Ало!
Наистина ли така отговаряш на обаждане?
- Добре, кой се обажда? - Ще затворя.
След това ще ти се обадя пак и ще започнем отначало.
Оу, Боже.
Край.
Очевидно не мога да направя нищо правилно. Добре.
Здрасти!
Хей, здрасти. Много по-добре.
Вечеря ли?
Да.
Тогава утре вечер?
Вечеря утре вечер?
Звучи чудесно. Не мислех, че ще попиташ.
По кое време да те взема?
Но наистина не мога...
- Защо не можеш? - Не, имам предвид...
Искам да кажа, мога, но къде изобщо си ти?
В Седона.
Но аз.. аз съм в Санта Моника, така че..
Знам къде си. Ще те взема в 18:30.
Ам, чакай. Не можеш просто..
Всъщност мога. Ще те видя утре вечер.
О, Боже.
Майчице.
Oу.
Някой си е пожелал неправилното нещо?
Е, би трябвало да знаеш, че спасявам желания из целия град.
Да пием по кафе?
О, днес не мога.
Е, бих искал да излезем на по питие някой път.
Имаме чудесен бар на средния етаж.
А, ти имаш предвид с мен?
- Забавна си. - O.
Е, тогава е среща.
Много се радвам, че имаш среща!
Да, и е първата среща.
Така че е важно да облечеш нещо секси.
- О... - Нямам такива дрехи.
Не я слушай, облечи се така, че да ти е удобно.
Бъди себе си.
Добре, какво ще кажете за това...
Това...
- Прекалено е комфортно. - Добре, не, не.
Добре, хубаво.
Ще го дам за благотворителност вместо теб.
Не им го причинявай.
Тези хора си имат достатъчно неприятности.
- Винаги прави така. - Знам.
Носи тези широки дрехи,
за да скрие хубавата си фигура. Винаги!
- О!О, Боже! - Да!
- Идеално! Изглеждаш чудесно! - Перфектна си.
- Дай да видя. - Не искам...
О, изглеждаш супер. Разкопчай това копченце тук.
- Покажи ги. - Разкарай се!
Извади ги на показ! О, не, не, не.
- Това е абсурдно. - Толкова вълнуващо.
О, не мога да повярвам колко съм нервна.
Аз също. Спомняш ли си кога за последно си била на среща?
Говорим за ерата на Никсън.
- Това помага ли? - Не.
О, Боже. Трябва ми спасяваща дума.
Ще си чудесна! Ще си чудесна.
- Ще бъде невероятно! - Да отидем до прозореца.
Дръж се нормално! Време е за шоу!
- Хей, здравей. - Добре, че си вкъщи.
- Той носи дънки. - Обичам мъже в дънки.
Дай да видя. Добре...
- Сладък е - О, Боже!
О, Боже.
Ъм...
- О, донесъл си ми цветя? - Заповядай.
Много ти благодаря.
Купил е цветя!
Обичам мъже, които подаряват цветя.
Ако не ти харесват, обвини съседите си,
- защото ги откъснах от тяхната градина. - Шегуваш се с мен.
Последният път, когато излезе на среща, забременя.
Не мисля, че това ще се случи този път.
- Той се отказа от теб. - Знам, няма проблем.
- Та, докъде бяхме? - О, да, банята.
Обществена баня? Истинска обществена баня?
Да, като тези в парка.
- В парк? - Ами да, бях на 11.
Обстановката нямаше голямо значение за мен.
Не.
- Ами ти? - Аз? O, не си спомням.
Всеки си спомня първата си целувка.
А защо да не ти разкажа за най-хубавата си целувка?
Може би все още не се е случвала.
Аха, разбирам.
Моята първа целувка.
Беше в шести клас с Тери Сандърс.
Тери Сандърс, това момче или момиче е?
Момче, очевидно.
Не знам.
Както и да е, беше на един коледен концерт.
С няколко приятели се промъкнахме зад сцената.
Беше тъмно и...
Спомням си, че чувах първите акорди на "At Last."
Помниш ли? На Ета Джеймс?
Звукът минаваше през завесите
и тогава Тери Сандърс дойде при мен и каза...
Беше толкова сладко! Каза: "Мисля, че те обичам, Ди-Ди".
Да, и после хвана лицето ми с две ръце и
и не знам,
може би, го е видял в някой филм, или нещо подобно.
Но за момент умът ми беше празен
по най-невероятния възможен начин.
О, Боже, имам предвид, ние не...
ние не знаехме какво правим, а просто...
- Тери е знаел. - Може би, да.
Стояхме там, знаеш...
Просто стояхме там. Замръзнали.
И не ми пукаше особено.
Защото...
това да усещам ръцете му на лицето си...
Занеш ли какво искам? Искам...
Искам всеки да има такава първа целувка.
Да.
Толкова съжалявам.
Не знам...
Не знам защо ти казах цялата история!
Беше прекрасна история.
Благодаря ти.
Иска ми се и мен да ме е целувал Тери Сандърс.
Къде е той? Какво е станало с Тери Сандърс?
- Трябва да го намеря. - О, Тери Сандърс...
Не, всъщност той умря в самолетна катастрофа.
Той почина, да.
Отиде си така.
- Самолетна катастрофа? - Да.
Мх.
Не.
- Съжалявам. - Съжалявам, съжалявам.
Не е умрал в самолетна катастрофа.
Чака цялото това време,
за да си направиш шега със самолетните катастрофи.
Не се сдържах.
Даян може да накара мъж да долети от друг щат,
а аз дори не мога да накарам моя да излезе от гаража.
Е, трябва да му дадеш основателна причина.
От кога сексът не е достатъчно основателна причина за мъжа?
Скъпа, ти си имаш работа не с мъж, а с възрастен мъж.
Друго животно е.
Той не си мисли за секс.
Той си мисли, че "въре" означава да смени крушката или да поправи тоалетната.
И двете ми звучат доста задоволително.
Е, май съм прецакана.
Или не по начина, по който искам.
Трябва му напомняне. Върни го назад във времето,
когато си е мислел за секс.
- Г-жо О'Донъл? - Да.
Това беше оставено за Вас на бюрото. T
- Благодаря ти, Рунако. - Пак заповядайте.
Класическо кондициониране.
Даваш правилния стимул
и няма да повярваш колко бързо ще му откликне.
Винаги ли трябва да си толкова безчувствена?
Виж кой се обади!
Знам! Заради книгата е.
Камшиците и напляскването.
Научавам неща, които никой на нашата възраст не би трябвало да знае.
Сексът е...
Ъгх!
Не че малко целувки и милувки ще ме убият, но...
Това пончо ли е?
Хм, добре, сподели.
"Следващия път трябва да сме защитени"?
"С любов, Артър"
И ти нямаше да ни кажеш за това.
Казах ви, че излязохме на по кафе.
Невероятно! Аз не излизам така за кафе.
Май всички в света правят секс.
Просто трябва да излезеш в света, както направи Том.
Представяш ли си я в някой онлайн сайт за запознанства?
Нека запазим връзка с реалността.
Е, защо не?
Има много мъже, които
- биха я обожавали. - Съгласна съм.
Но за да намери някого от тях,
ще трябва да положи усилия и да се покаже в света.
Ти наистина не вярваш, че мога да го направя.
Ами, мисля, че можеш, но не мисля, че ще го направиш.
Тогава нека да пием за мен и влизането ми в света на онлайн срещите.
- Браво на теб. - Йей!
Мото в живота?
Сега ще ви дам едно.
"Всеки, който има живот, няма мото."
"Намери си дружка?"
Аз какво да не съм пандата Лин-Лин в зоопарка Сан Диего?
- Не! Не, не,не.
Аааааа!
Стига!
Мамка му!
Старата ми униформа. Какво мислиш?
Имам чувството, че съм попаднал в машина на времето.
Знам. Все още ми става!
- Tа-дам!
Има малко тиско на рафчето.
Сладък си, но това просто го прави по-лесно за...
О, имаш нужда от тиксото. Добре.
И ми дай и свинските опашки.
Свинските опашки.
Искаш да ме вържеш с тях,а?
Какво?
Нищо, просто нещо, което чета.
Мога ли да направя нещо друго за теб?
Не, добре съм, благодаря.
Просто ми трябва повече светлина, преди да започна.
Да го проверя.
Да провериш мотора, а?
Да.
- Връща стари спомени. - Да.
По-хубав е, отколкото го помня.
Не бих се оплакала, ако искаш да ме повозиш.
Друг път?
Съжалявам, сигурно те заболя главата от моето говорене.
- Ще се възстановя. - Така ли? Дано.
Просто ми кажи, когато си пак в Аризона.
О! Всъщност този уикенд ще съм там.
Колко неприятно.
Неприятно, да. Както и да е...
- Беше много хубаво. - Да, много хубаво, така че ...
- Лека нощ. - Лека нощ.
Добре, благодаря ти, благодаря ти.
О, Боже.
Трябва да имаме контрол над ситуацията.
Не искам да се повтаря това, което се случи
на доказателственото средство.
Нека изключим телефоните си.
Не е моят.
Само аз ли го чувам?
Май идва от там.
Мамка му.
Ето, Гинсбърг, искаш ли да излезеш?
Върви.
Давай.
Добре, хубаво.
- Бъди летаргична.
Проклета да си, Е. Л. Джеймс.
Казва се Джордж и най-вероятно е сериен убиец.
Перфектни хора няма.
Е, той също не е и нормален.
Нормалните хора не си търсят срещи онлайн.
Ти го правиш.
Да, дотук бях.
Може би, той е твоят Крисчън Грей.
- Той е плешив адвокат по данъчно дело. - Добре, може би не е.
Но поне имаш среща.
А аз няма да правя секс през остатъка от живота си.
Той дори може да няма ръце!
- Хей. - Какво?
Тези са жизненоважни.
Държат всичко на мястото му. Променят ти живота.
Ще ти купя, хайде.
Ами нека просто кажем, че нещата не минаха по план.
Женени сте от толкова дълго.
В армията, когато искат да привлекат вниманието на някой войник,
просто надуват тромпета.
Е, аз точно това се опитвах да направя.
- И войникът? - Тялом присъстваше, но духом-не.
Всъщност дори не се стигна до тромпета.
Командирът сложи край на мисията веднъж завинаги ли?
Да, мисията прекратена.
О, Исусе Христе, спрете с тези метафори.
Органите ми току-що се премстиха.
Ще се оправиш. Порбвай дишането с леководен дихателен апарат.
Така, добре, дай му едно от тези
и лейтенантът ще стане.
Мислиш, че проблемът е в това?
Правя проучване по въпроса много отдавна.
Най-вероятно просто го е срам.
Това ще промени всичко.
Имаш ли нужда от помощ?
Имам нужда от спасение.
Ъм, не мисля, че си го облякла както трбява, но
ще ти стои страхотно.
Приличам на манекен на Лейн Браян.
Съжалявам, просто се опитвам да си представя
серийния ти убиец, който се опитва да те измъкне от това нещо.
- Ще трябва да използва зъбите си. - Ако има такива.
Когато приключите с шегите,
ще ми дадете ли ножица?
Не си усещам краката.
Тази ли ти показах?
Не, намерих я в "Zillow".
Гледай само.
- Има стая за домашно кино. - О, супер яко.
Нямаш нужда от домашно кино, а
от това синът ти да учи в хубаво училище.
Мамо, не би трябвало да ги солиш допълнително.
Това са спагети, винаги ги соля допълнително.
Мамо, не схвана ли статията за кръвното налягане, която ти изпратих?
О, мамка му. Ще ме.. ще ме извините ли за малко?
Не казвай "супер яко", на 40 си.
Здрасти, как си?
Да дойда да те видя? Това е лудост!
Какво? Не знам как мога да направя това?
Да?
О, е, добре.
Трябва да измисля причина.
- Мамо? - Ъ-оу. Трябва да въря.
Добре, да, ще го направя, чао.
- Всичко наред ли е? - Не. Не.
Това бяха съседите. И, ъх...
Имало е кражба или влизане с взлом, не знам точно.
Както и да е, мислят, че в къщата е влизано с взлом!
- С взлом? - Шокиращо!
Но знаете ли какво, мисля, че трябва да се върна там възможно най-бързо, за да им помогна.
Как така да им помогнеш?
Властите...може да искат да задават въпроси.
Затова трябва да се върна веднага.
Властите?
Не съм заподозряна, не съм подозрителна.
Не е нещо такова, но много се притесних.
Светът вече не е безопасно място за теб.
Съжалявам, и...
Ще се опитам да го имам предвид, ясно?
Но както и да е, трябва да си резервирам полет за утре.
Да не би да не те възбужда вече?
Все пак ще те разбера след 35 години и 3 деца...
Вече не е вълнуващо ли?
Обичам те, Карол.
Знам, че ме обичаш, аз също те обичам.
Тогава какъв е проблемът?
Проблемът е в това, че дори не сме се опитвали
да правим любов от партито по случай пенсионирането ти.
И двмата знаем какво стана накрая.
Ти самата каза, че имало някакъв проблем
с агнешкото онзи вечер.
И двамта знаем, че на агнешкото нищо му нямаше.
Аз си го измислих.
Няма да водя този разговор.
Брус, Вивиан каза, че е нормално мъжете...
Чакай. Вивиан?
Д-р Шефър каза, че има безопасни и ефективни методи..
Говорила си с д-р Шефър?
Не мислех, че ти ще искаш да говориш с него.
- Не искам да говоря с него! - Виждаш ли? Занех си! Знаех си!
И той ме попита: "Той все още ли се самозадовлява?"
- О, Боже мой! - И аз му казах: "Нямам идея!"
Карол! Достатъчно!
Брус! Искам секс!
Здравейте!
Извини ме.
Хайде, бебче, тръгни.
Мамка му.
Хайде де.
Какво, не можеш да го запалиш ли?
Здравейте! Имате ли резервация?
Не, всъщност имам среща с някого.
Името му е Джордж.
Адвокат по данъчно дело е.
Да, последвайте ме.
Бон Апети.
Хей, ти имаш ръце!
Нямаше да е проблем, ако нямаш,
но по-добре, че имаш.
Толкова се рад... Уоу.. Уоу. Аз ще се погрижа.
Заради това не излизам от вкъщи.
- Да започнем отначало? - Мен ме е страх да вляза отново.
Не.
Можем да продължим оттук.
Добре.
Та, кажи нещо за себе си?
- Работиш ли? - Да.
Но в момента съм се концентрирала върху питието си.
Имаш красив смях.
Благодаря ти.
Всъщност съм федерален съдия.
Уау.
- Наистина ли? - Да.
И аз имам правото да ти сложа белезници.
Не знам защо го казха това, наистина.
Съжалявам...
Предположих, че може да си мислиш...
Е, ти не, но може би мъжете като цяло...
Не че всички мъже мислят еднакво.
Съжалявам не ме бива в това.
Уоу.
Може ли да ти призня нещо?
Смених си ризата 6 пъти,
а аз имам само 5 ризи.
А иронията е в това, че те си приличат много.
Сини с копчета, на "Brooks Brothers".
Е, кой не харесва "Brooks Brothers"?
Не и този мъж.
Кога срещите станаха толкова сложни?
Преди ходехме на танци,
танцувахме, женехме се, забременявахме след това.
А сега трябва да измисляш
разтърсащи теории за живота,
преди някой да ти намигне. А и как изобщо хората намигат онлайн?
Знаеш ли, много по-добра си в това, отколкото мислиш.
Благодаря ти.
И за протокола, ти също.
Всичките ми предишни връзки ме научиха на едно.
Не мога да спя с мъже.
Е, сега, точно такова откровение не очаквах.
Не, сексът е наред. Просто не мога да спя с тях.
Е, добре, в това има повече смисъл.
Сега вече мога да се фокусирам върху следващото нещо, което имаш да казваш.
Не разбирам как мъжете мога да спят навсякъде.
На пода, в леглото, на дивана.
Аз се взирам в тавана,
а те вече са в страната на блаженните сънища.
Ами хората казват, че лошият сън е знак за лоша връзка.
Е, в това вече мога да се закълна.
- Благодаря ти. - Благодаря ти.
Уау.
Никога не съм си мсилел, че ще се върна отново тук.
Аз също.
Да започваме.
- Толкова добро ли е, колкото го помниш? - Може би по-добро.
Нека ти задам въпрос.
Кое е най-любимото ти нещо в целия свят?
Ами това е доста обширен въпрос.
Хм...
Масаж на ръката.
- Хайде де. - Не, без съмнение.
Не, истина е. Аз съм момиче на простите удоволствия.
Казва момичето с персонал от 150 човека!
О, но би било много по-добре,
ако всички те мазажираха ръцете ми.
Занеш ли какво обичам да правя, но вече не го правя?
Да изслушам цял албум на грамофона от началото до края.
Грамофонните плочи се завръщат, а?
Някои неща устояват на времето.
Устояват да.
Танцът е свързване.
Не може да е обикновен.
Да се движите в унисон не е същото, като да танцувате.
Правилно.
Мисля, че приключихме за тази вечер.
Съжалявам.
Аз бях на 14, а тя на 17. Можеше да кара кола.
Седеше зад волана.
Тя каза: "Ела тук".
Аз съм до тук.
Благодаря ти, че направи всичко по-лесно.
О, за мен беше голямо удоволствие.
Трябва да те попитам.
Първо на първо, мисля, че си страхотна.
И второ, знам, че шансовете
това между нас да продължи са минимални,
но би ли имала нещо против,
ако те целуна?
Ако ми даваха по 5 цента
за всеки път, когато някой ме попита това.
Добре, добре, просто ще превъртам касетата.
Млъкни и ме целуни.
О, мамка му.
Мисля, че това ти принадлежи.
Благодаря ти.
Гинсбъргър!
О, ще ми трябва по-голяма задна седалка.
Ще се обадя на д-р Дерек.
- Тук добре ли е? - Аха.
Идеално е.
Добре.
Харесва ми как твоето поколение
все още се пудри, преди да пътува със самолет.
Толкова е сладко.
Добре...
- Просто ми се обади, като се прибереш в Ел Ей. - Разбира се.
- Обичам те. - И аз те обичам.
- Бъди внимателна. - Чао, чао.
- Обичам те. - Обичам те!
Добро измъкване, Худини.
Боже, не мога да повярвам, че го правя.
Не мога да го преодолея.
Честно казано, не съм сигурна, че някога съм виждала по-красиво небе.
- Ммм. - Нали?
- Наздраве. - Добре, наздраве.
Боом.
Мога ли да ти покажа нещо?
- Естествено. - Ела с мен.
Какво правим? Чакай.
- Притесняваш ли се? - O... а трябва ли?
Мхмм.
Не съм сигурна, че някога съм срещала
някого, който е притежавал свой собствен хангар.
Трябва да напускаш града по-често.
Ъх-ъх. Не, няма шанс да вляза там. Забрави.
Никакъв шанс.
Не. Не!
Ще ти хареса. Ще бъде страхотно.
Съжалявам, но за какво изобщо говориш?
Не, няма да вляза вътре.
Това е таблото, не пипай нищо.
Ако пипнеш нещо, ще се разбием.
- Не го казвай. - Шегувам се.
Това е моето бебче, ясно?
Виждаш ли "B"-то там? Виждаш ли го?
- Това е Beechcraft Bonanza V-Tail. - Добре.
По този проект съм работил много в продължение на
20 години.
20 години! Чакай малко, на колко е това чудо?
- От 1951. - Оха!
Аз съм от 1951! Пусни ме да изляза от тук!
Не, сериозно.
- Добре, издигаме се. - Чакай, не.
Ще съжалявам за това!
О, моля те, няма предсмъртно желание! Предсмъртно желание!
- Моля те. - Всички ще умрем един ден, Даян.
Просто чувствам, че си заслужава да поживеем малко, докато все още можем.
Поразително, нали?
Ако искаш се дръж...
- Добре. - Просто се дръж.
Държа се.
- Не! - Виждаш ли това?
Да.
О, не, това е...
- Ще наклоня на дясно. - Ще наклониш?
Ох...
Занеш ли това какво е?
Да това е Cathedral Rock.
Точно така.
О, Господи.
И да измислиш това ти помогнаха само знанията ти на пилот?
- Това ли ми казваш? - Не.
- Не? - Не, това, което стана, е, че
напуснах въздушните сили,
отидох да работя за астронавтска лаборатория, където се правят прочувания.
И, сещаш се, хрумна ми дизайна,
който да намали тегленето на двигателя като при джета.
Глупаво е, но е голям патент,
и това се случи тук. Разбираш ли?
Ще трябва да ме представиш на семейството си.
Кога мога да се срещна с тях?
- Не мисля, че това е добра идея. - Защо?
Защото все още скърбят за баща си...
А ти скърбиш ли за него?
Аз го обичах.
Но осъзнах, че скърбях за края на нещо.
Мина много време.
Имам предивд, предполагам, не знам, светът вижда...
вижда връзката ти по един начин,
който ти приемаш,
но истината е,
че нещата между мен и него отдавна бяха приключили.
Така че...
какво мислиш за това?
Не искаш да чуеш тъжната ми история, нали?
Може би, ти трябва да ми кажеш своята.
Нямам тъжна история.
Нямаш тъжна история, защото си богат.
Минаха 24 часа и тя все още не ми вдига.
Сигурен съм, че тя е добре.
Ти винаги си сигурен, че всичко е наред!
Може да е припаднала в някоя канавка някъде!
Адриан, моля те успокой се.
- Ще се обадя на Джил. - Прекаляваш!
Шарън, това ти ли си?
Том? Здрасти.
Уау! Здрасти!
Здрасти...
- Неочаквано. - Да.
Косата ти е тъмна.
О, боядисана е.
- Знам. - Да, да.
Искам да те представя на някого.
О, всъщност, аз трябва да...
Бебче! Ела тук.
Миличка, миличка, искам да се запознаеш с Шарън.
Шарън, това е годеницата ми Шерил.
Приятно ми е!
Слушала съм толкова много за теб.
Шарън?
Извинявай, ти ли си Шарън?
- Да. - Толкова съжалявам, че закъснях.
Бях в усложнена операция на синусите.
Не питай.
Здрасти, аз съм д-р Дерек.
Ти може да ме наричаш само Дерек.
Здрасти, аз съм Том.
- Убий ме на момента. - Съжалявам, кой си ти?
Д-р Дерек. Дерек, имам среща с Шарън.
- Уоу. - Здрасти, аз съм Шерил.
Не знаех, че излизаш с някого. Това е чудесно.
Изглеждаш невероятно без маската си!
О, колко мило.
Трябва да го доведеш на партито следващата седмица.
- Какво? - Партито за двата годежа.
Джаред не ти ли каза?
С Шерил се сгодихме.
Ще го отпразнуваме с приятели.
Но истината е, че то е за Джаред и Кейт.
- Ще се радваме, ако дойдеш. - Да.
- Вие също, докторе. - Да.
Е, звучи добре!
Имате ли нужда от DJ, аз с това се занимавам извън работно време.
- Oo! - Oo!
Грамофонни плочи или CD-та?
- Заповядай. - Благодаря ти.
Сигурна ли си, че ти харесва в бара?
Да, ще бъде както преди.
Наздраве.
Ха, естествено.
Вътрешната ми богиня танцува!
Тук ли водиш всичките момчета?
Само тези, с които не искам да ме виждат в бара.
Ще го приема като комплимент.
Ограничен достъп, а?
Преимуществото да си собственик.
Погледни това.
Столче.
Всичко, от което едно момиче се нуждае.
Това е като трона на кралицата на върха на неиния замък.
Тази гледка.
Погледни всичките мигащи светлинки.
Толкова много изживяни животи.
Както е в поемата, пое по пътя, по който малко се усмелиха да поемат,
и това промени всичко.
Знаеш, че това не е главният смисъл на тази поема.
- Така ли? - Да.
Смисълът й е в това
как разказваме историята на живота си
и се чувстваме героични и смели,
но няма разлика между пътищата, по които поемаме.
Никаква разлика.
- Никаква разлика в пътищата? - Не.
Удивителна поема.
Артър, ела тук.
Гледай натам. Виждаш ли сградата с червените светлини?
- Това нашето заведение ли е? - Да.
Не мога да повярвам, че хотелът ти гледа натам.
Според въздушната линия майка ти никога не се е качвала на полета си.
- О, Господи. - А ти ми казваше, че няма за какво да се трвожа!
- Добре, сега вече можеш да се тревожиш. - Какво?
Въпреки това...
проследихме сигнала на телефона й.
- Какво? - Добре.
- Какво означава това? - Занем къде е тя.
- Отвлекли са я? - Не казах това.
- Откуп ли искат? - Знаете тя къде е?
В този случай, нека останем спокойни.
- Да се захващаме, хора. - Знаете тя къде е?
Ако трябваше да предположите, какво бихте казали?
Не ми се налага да предполагам, защото действително знам.
- Тогава ни заведете! - Може ли да ви видя значката?
Не мога да повярвам, че си сложила виагра в бирата ми.
Беше неволна грешка.
О, неволна. И как така? Ти ме отрови.
Едва ли.
Не използвай тази дума.
- Съжалявам. Как е? - Твърд!
Мислех, че няма да използваме тази дума.
Аз мога, но ти-не.
- Боже, толкова много правила. - Недей, Каръл!
- Божее.
По-добре са се възползваме от случая.
- Сериозно, спри. - Успокой се. 1402
Сериозно? Трябва да спра.
Сър, трябва да излезете от колата.
Не мисля, че това е добра идея, г-н полицай.
Веднага!
Добре, добре.
Мамка му.
Човече.
Вижте, съжалявам. Съпругата ми сложи виагра в бирата ми.
Казва истината. Грешката е моя, съжалявам.
Но вижте, той имаше проблем с това
и го беше срам да си признае.
И ако има нещо, което знам за него,
то е, че мрази да бъде засрамван.
Нали така, миличък?
В момента мразя много неща.
И това дори не е в топ 3.
Това ще Ви пречи ли да карате?
Не, г-жо, няма.
Добре.
- Приятна вечер. - Добре.
На Вас също.
Благодаря.
Мисля, че те харесвам.
Аз пък мисля, че си малко пийнал?
Чакай.
Занеш ли какво? Мисля, че съм в беда тук.
- O, не мисля така. - Дали?
- Какво?
Мисля, че чух нещо.
Най-вероятно е от виното?
Колко често това се случва в твоя свят?
- О, Боже мой... кой.. кой е това?
- Мамо? - Олеле.
- О, Боже мой. - O, Боже мой.
O, Господи!
O, Боже! Мамо!
Миличка, нека обясня.
Какво, по дяволите, се случва тук?
Здрасти, вие сигурно сте Ейдриан и Джил.
Аз съм Мичъл.
- Крис. - Престани!
Мичъл, може ли просто да..
Добре ли си?
- Мамо! - Не, моля те, добре съм.
Нека просто обясня, става ли? Сега се връщам.
Почакай, къде отиваш?
Тя е добре. Напълно. Беше в добри ръце. Успокойте се.
- Ти се успокой! - Не, няма проблем.
- Ти се успокой! - Беше тежък ден за нас. Съжалявам.
Опитвах се за задвижа нещата.
Мислех си, че ако прекараме една много хубава вечер,
нещата ще се развият от самосебе си,
и тогава и двамата ще се чувстваме по-добре.
Чудесен план! Поздравления за изпълнението му.
Съжалявам. Наистина се опитвах да ти помогна, Брус.
Да ми помогнеш? Как? Като нито веднъж
не се сети, че и аз имам мнение!
Не, не е само тази вечер. За всичко е така, Каръл!
Накара ме да взимам уроци по танци.
Уроци по танци за шоу на талантите, за което дори не съм се записвал.
През последните 15 години
винаги си участвал в благотворителната ми кампания.
Винаги си там за мен.
Това беше заради вечерята.
Е, прости ми, че се опитвах да намеря начини,
по които да продължим да бъде свързани.
"Хей, Брус, ето нещо, което ще ненавиждаш да правиш
през следващите 2 месеца, но накрая всичко ще е наред,
защото ще има публично унижение на сцена!
Честита годишнина!"
Какво, какво? Извинявай, извинявай.
Не можах да те чуя заради
прекрасните тапи за уши, които ми подари,
за да не ни се налага да се чуваме един друг.
Честита годишнина!
Хей, междудругото купих тапите за уши,
за да не пропускаш
никой от сериалите си
просто защото обичам да заспивам вечер
до жена си в леглото!
Така че прости ми!
Добре, какво правиш? Стига де.
Даян, знам, че това...
това не е начинът, по който се надявахме вечерта ни да протече.
Това е... пълна катастрофа! Разбираш ли какво имам предвид?
Е, трябва да признаеш, че е доста забавно. Дори дойде и полицай.
Не, изобщо не е забавно.
Цялото нещо е една гигантска грешка.
Сама не си вярваш.
Разбирам, че е засрамващо, ама на кого му пука?
Не, знаеш ли какво? Изобщо не го схващаш, Мичъл.
Знаеш ли защо? Защото нямаш деца.
Деца? Твоите деца вече са големи хора.
Знаеш ли,
ти си тук в ранчото
и се грижиш само за себе си.
Добре, щом така те устройва, но това не е истинският свят.
Имам семейство и отговорности.
- Съжалявам, но това е моят свят. - Сигурен съм, че не разбирам
всичко, през което преминаваш сега.
Точно така и понятие си нямаш.
Чуй ме. Погледни ме. Знам, че току-що се срещнахме,
но не можеш да прекараш целия си живот,
грижейки се за другите.
Това също не е част от реалността.
Добре, хей!
- Даян. - Какво? Какво?
Казвам само че е добре да си щастлива, Даян.
Е, наистина съжалявам, но трябва да тръгвам.
Брус, Брус, скъпи.
Какво?
Държах се малко гадно напоследък.
И очевидно прекалих тази вечер.
Наистина ли?
Боже, не бях забелязал.
Толкова съжалявам.
Засрамих те...
и те накарах да се чувстваш все едно нямаш значение.
Просто не знам какво се случва с теб от месеци
и това ме плаши.
Знам, че сгреших
и съжалявам.
Уплаших се.
Уплаши се?
Да,
на партито по случай пенсионирането ми.
Знаеш, видях
как 40 години изчезнаха.
И дори не знам кой съм вече.
Какво ще правя?
Какво мога да правя?
Уплаших се.
Уплашен съм.
Просто се нуждая от малко време, за да разбера отново кой съм.
Разбирам те.
И няма да се опитам сама да се справя с всичко,
колкото и да е изкушаващо това.
И няма да те накарам да направиш куп неща,
които не искаш, като например да танцуваш.
Знам, че никога не си искал да го правиш.
Така че забрави го, става ли?
Лягам си.
Уоха, сладолед направо от кутията?
Да, е, натъкнах се на Том и годеницата му.
A!
Правят парти заради двата годежа
в тяхната къща.
О, а споменах ли, че той постоянно я нарича "бебче"?
Което пасва идеално, защото тя е дете.
- O, не. - Да.
Какво пропуснах?
Ами, Шарън никога повече няма да ходи по срещи.
И всички сме нещастни.
Така че нищо не се е променило.
Е, добре...
Уау, от кога ядеш сладолед?
От сега.
Нещата не минаха добре и за теб?
Спах с Артър.
Сега, това е шокиращо.
Не, не секс.
Всъщност наистина заспах с него.
Преди никога не съм могла да заспя при мъж!
Знам.
Значи без секс?
Заспахме на дивана и той ми направи масаж на ръката.
О, майчице, това е бедствие. Той кога си тръгва?
Не достатъчно скоро! Боже, замръзна ми мозъка.
Дай на професионалиста.
O, Боже!
Е, както и да е, имам да ви съобщавам нещо.
Добре.
Аз...
вече официално се местя в Аризона.
- Какво? - Кажи ми, че е заради пилота!
Не, не, заради дъщерите ми.
Става все по-зле!
Е, имам предвид, правят ремонт на мазето заради мен,
и всичко е така усторено, че да не падам,
и мога да ползвам банята.
- О, Боже. - Ужас.
Но какво стана с пилота?
Разби се и изгоря. Вече не сме на 18.
Не.
И със сигурност не сме слънчогледи.
Не, по-скоро изсъхнали рози.
Така че...
О, господи това е последното ми събиране в нашия клуб!
О, не, трябва да се шегуваш!
O, Даян!
Изобщо искате ли да обсъждаме книгата?
- Мразя тази книга, ясно? Приключих. - Аз също.
Да.
Толкова ли сме жалки наистина?
Никоя от нас ли няма какво интересно да каже?
Е, моята малка афера завържи с мен в басейн
върху надуваем лебед
и дъщерите ми, които дойдоха с полицай!
Е, това определено е интересно!
Предполагам не си била сама в басейна.
Не бях.
Браво на теб.
Да ни донеса ли още?
- O, да. - Да!
Колкото по-рано, толкова по-добре.
Мъжете правят живота невъзможен.
О, Боже, говори ми.
Не, на теб трябва да ти се говори.
Да захвърлиш божи дар,
за да живееш в мазе и да кърмиш дъщерите си?
Знаеш ли? Не си ти човекът, който да казва това.
Ти си се вкопчила в Том през последните 18 години,
а дори не го харесваш толкова.
Той не ти е на нивото.
Преди 18 години умираше да се оттървеш от него.
Но ти удобно заличи тзаи част от историята.
Иска ми се да можех да направя същото.
- Е... - Какво?
Аз бях добре, докато Артър не се появи.
Много добре си бях.
Имах си списък с мъже,
които можега да задоволят всяка моя прищявка.
О, Боже, не мога да слушам това повече.
Наистина ли вярваш, че си била задоволена? Как би могла да си?
Толкова си ужасена от това да не те наранят,
че правиш всичко по силите си, за да отблъснеш любовта.
Ще се върна към секса и това да не ми пука.
Защото това работи при мен, ясно?
Спри да се самозалъгваш, Вивиан.
Не всичко е въпрос на секс.
Изобщо прочете ли книгата?
Това е любовна история.
Светът това иска, нуждае се от това.
Така, можеш да правиш секс с всекиго.
Е, да.
Но знаеш ли какво? Рано или късно,
човек има нужда от малко повече от това.
Всеки си има болка и проблеми, които носи със себе си,
но дори Крисчън Грей се влюби.
Да, и той беше 50 нюанса прецакан.
Е...
да продължаваме тогава.
Третата книга? Не съм сигурна, че ще оцелеем.
О...О, Боже.
Господи, наистина...
наистина ще ми липсва това.
О, скъпа.
- Карай внимателно. - Благодаря отново.
Гинсбърг.
Какво става тук?
Ъх, миличка? Какво става тук?
Погледни се. Погледни се.
Да, да, погледни се.
Не отговаряш на обажданията ми.
Не си нося телфона.
Знаеш ли защо първоначално започнах работа в радиостанцията?
Не, не знам.
Защото обожавах идеята,
че независимо какво казвах или каква музика пусках
милиони хора можеха просто
да включат радиото и да го чуят.
Но колкото повече остарявах,
толкова повече осъзнавах,
че да достигнеш до милиони,
милиони анонимни
изобщо не се доближава до това
да достигнеш до един човек, когото обичаш.
И аз.. заминавам утре.
И това ме накара да се замисля,
че би било хубаво
да дойдеш с мен в Ню Йорк?
И после размишлявах за това и за теб,
и за хотела ти, за покрива му,
и за неспособността ти да си намисляш правилните желания.
Не искам да се опитвам да те променя, Вивиан.
Обичам те такава, каквато си.
Богата и независима.
Трън в задника.
Да, това звучи като мен.
И ето ни пак пред различни пътища.
Аз знам как се чувствам.
Знам, че ти си човекът, с когото искам да говоря.
Теб искам да слушам.
Теб искам да пръскам с вода във фонтана.
Ти си моят човек, Слим.
Исках да знам какво мислиш за това.
Много.. много се радвам, че пак се видяхме, Артър.
Надявам се да пътуваш спокойно до вкъщи.
- Здрасти. - Здрасти.
Здравейте всички. Искам да кажа няколко думи.
Както всички знаете, аз съм Том Мейърс, бащата на Джаред.
От името на моята годеница, Шерил, и от мое име
искам да благодаря на всички ви, че дойдохте.
Кейт, много се вълнуваме, че
ще си част от нашето семейство.
- Джаред, толкова се радваме за теб. - Мерси, татко.
Както Шекспир е казал: "Любовта не гледа с очите, а с ума".
И е бил прав.
Любовта изисква мисъл и грижа,
а аз се радвам, че всичко се подреди правилно.
Кейт, той е от добрите.
Ооо...
Съжалявам, казах, че няма да правя така. За Джаред и Кейт.
Наздраве!
O!
Нямаше да го правя, съжалявам.
Ъм, както някои от вас...
Както някои от вас знаят,
аз съм майката на Джаред, съдия Мейърс.
Или просто Шарън.
Исках само да кажа,
не мисля, че Шекспир е имал това предвид,
когато го е написал.
Казал е, че Купидон е сляп.
Не е казвал, че хората трябва да
обичат с ума си и да се занимават с някакви схеми.
- O! - Но както и да е.
Както и да е, като погледна сина си...
съм толкова горда с него,
защото е имал куража да влезе в света
и е намерил някого, който го прави щастлив.
Това е вдъхновяващо.
Дори за човек на моята възраст.
Истината е, че
любовта не е сляпа, не е бойно поле,
не е слънцето или луната, а е всичко, което влагаме в нея.
Тя е просто дума, докато някой не й придаде значение.
А точно това вие сте намерили един в друг.
Всъщност, вие четиримата.
И всички ние заслужаваме точно това.
Браво.
Наздраве!
За Кейт и Джаред.
Ало?
Г-жо О'Донъл, обаждам се да потвърдя, че
г-н Райли официално напусна.
Благодаря ти.
Здрасти, миличка.
- Хей.
Какво стана? Звъним ти цял следобед.
Защо все още си по халат?
Щоуто на Каръл започва след час.
Видях се с Артър снощи.
О, забавно.
Не! Скъсах с него веднъж завинаги.
- Направих го. - Какво стана?
Каза ми, че иска да ме покани
да се преместя с него в Ню Йорк,
но осъзнал, че не иска да ме променя,
защото ме обичал такава, каквато съм.
Искал да говори само с мен,
искал да слуша само мен.
Каза ми, че аз съм неговият човек.
Съжалявам, но не следях,
затова нещо не схванах.
Аз, аз също.
Казал ти е, че те обича такава, каквато си?
Че не иска да те променя?
Иска да чуе мислите ти?
- Затова ти скъса с него? - Мда, точно затова! Ъх.
Да не си си изгубила ума?
Добре, къде е той?
Замина си, на път към Ню Йорк е.
Добре, добре, време е да се облечеш.
Да, Вив, тръгваш след него.
- Ставай, ставай. - О, не, Господи.
В колко часа му е полетът?
- Ъ? - Все тая, ще разберем.
Трябва да облече нещо секси.
Всичките й дрехи са секси!
Не мога... O, Господи!
Толкова е гадно!
Шарън, не съм отчаяна.
Не, не си, глупава си.
Не, не съм, ти просто не разбираш.
Знам как приключва всичко и не мо харесва.
Ако е с мен, ще му омръзна.
Не ме е виждал гола от 40 години!
Знам, съжалявам...
Не съм глупак, знам какво ще стане.
Ще ми изневери
и ще ме остави заради някоя по-млада от мен.
И тогава ще изгубя всичко.
И просто...просто не си струва!
- Добре, миличка, ето. - Не си струва.
Толкова много съжалявам.
Но трябва да се направи, ясно?
- Наред е. - Полетът му е след час.
- Господи, сигурна ли си? - Да.
Добре, обици! Хайде.
- Добре ли изглеждам? - Чудесно изглеждаш.
О, момичетата.
- Искаш да си ги сложа? - Да, давай.
- Добре! - Давай, давай, давай, давай!
Там слагам червилото и пудриерата.
О, чудесно! Благодаря.
- Добре ли изглеждам? - Да! Да..
- Да вървим. - Чао!
- Чао. - Чао.
Обувките ми.
О, Каръл, а твоето шоу!
Не ставай смешна.
И Даян, ти си тръгваш!
О, Боже, ти си тръгваш. Аз какво ще правя?
Обувки!
О, благодаря ви, момичета, много ви обичам.
Към летището, Марио!
Добре, това е стряскащо.
Ще се справиш! Ще се справиш.
И това беше изпълнението на Джед и Лейла Сандерсън!
Трудно е да повярваш, че е анестезиоложка.
Артър, Вивиан е, обади ми се,
преди да се качиш на самолета.
Марио, "Waze" ли използваш?
Да, г-жо О'Донъл, но не мисля, че ще успеем.
И последна, но не на послено място,
нашата любима готвачка и безстрашна организаторка
соло изпълнението на Каръл Колби!
["I'd Do Anything for Love" by Meat Loaf playing]
Чакай, не, не, чакай, съжалявам.
Това не е моята песен.
Моята е "Red, Red Robin Goes Bob, Bob..."
О, мамка му, Meat Loaf? Стига де!
А, карай да върви.
Боже тя танцува степ на песен на Meat Loaf!
Разваля го!
Брус!
Пет, шест, седем, осем...
О, Господи.
О, Боже, какво ще кажете за семейство Колби?
Романтичен начин да завършим шоуто.
Боже, не мога да повярвам, че си тук.
Не можех да пропусна шанса да танцувам с момичето си.
- Ти си невероятен. - Не, не бях.
Никой от нашите стъпки не подхождаха на Meat Loaf.
На кого му пука за стъпките? Ние танцувахме.
Съжалявам, но телефонът ти...
Не съм си взел телефона.
- Oу. - Да си вървим вкъщи веднага? Какво ще кажеш?
- Казвам "ДА". - Добре.
Артър!
Мислех си, че си си тръгнал.
Тръгнах си.
Ходих на летището да те търся.
Защо си тук?
Осъзнах, че...
забравих да ти върна пенито.
Защо си ходила на летището?
Осъзнах, че си искам пенито обратно.
Разбираш, опитах се да живея без него 40 години.
Не ми хареса.
Искаш ли да си пожелаеш нещо?
Искам.
О, Господи, сигурно уби някого .
Има и друг покрив надолу.
Нанси от моя офис има клуб за четящи
и си помислих, че може да се запознаете.
О, това е много мило.
Някой друг да иска още пица?
Имам си.
- Mамо. - Какво?
Не си ли гладна?
Предполагам не.
Е, вероятно си изтощена.
Не е хубаво, че си карала сама до тук.
На твоите години, мамо, би могла да убиеш някого.
Въобще не мисля така.
И фактът, че дори не го осъзнаваш, е плашещ.
О, Господи! Ще ..
ще спрете ли, моля ви?
Имам предвид, сериозно ли!
O, Господи.
Добре.
Знаете ли колко се гордея и с двете ви.
Най-големият подарък, който родителят би могъл да даде на детето си
е добър пример.
Аз не мисля, че успях да го направя.
Но баща ви...
Той си беше стабилен, нали?
Умен и мил.
Просто чудесен баща.
И съпруг, имахме хубав живот.
Но наистина има нещо, което искам да кажа.
Има мъж, който ме кара да чувствам неща,
които дори не вярвах,
че все още е възможно да чувствам.
Знаете ли какво прави? Кара ме да се чувствам
любопитна и развълнувана за живота.
Може би нещата между нас няма да се получат.
Може би ще ме нарани, но това е животът.
И въпреки това и двете мислите,
че вече съм изживяла живота си.
Има неща, които искам да открия. I
И познайте какво? Мисля, че си заслужих това право.
Затова е време всичко това да приключи, ясно?
Вие двете изглежда имате много силни родителски инстинскти.
Но ги запазете за децата си,
защото майка ви се справя идеално.
И...
знам, че остарявам.
Но все още се уча.
Един от най-важните уроци, които съм научила,
е да не те е страх да бъдеш щастлив.
И двете ви обичам.
Но повече няма да стоя тук.
Мамо...
Mамо! Mамо!
Забавлявай се.
Обичам ви.
- Обичам те, мамо. - Обичам те.
- Карай внимателно! - Чао!
Може ли да вляза?
Няма начин.
- Няма начин? - Няма начин.
- Какво има в ремаркето? - Просто спалният ми човал.
Вътрешната ми богиня казва "определено да".
Превод: The Wolves