Jeg havde en drøm, som ikke helt var en drøm.
Mere end et dusin nye sorte pletter på solens overflade.
Direktøren for NASA's Satellitdivision,
som udsendte observationer til medierne-
- har bekræftet de alvorlige data og hvad de indebærer.
NASA har frigivet nye billeder af vores sol-
- og den uregelmæssige solaraktivitet er ikke kun fortsat-
-men er også intensiveret.
Vi kan være på vej mod en mørk periode.
Regeringer verden rundt erkender, at solarkollapser
der er blevet målt de seneste måneder, i princippet lukker vores sol ned.
Den økologiske og sociale påvirkning kan allerede mærkes.
Globale temperaturer falder, og uroen tager til.
Mange begynder at tro...
Forskere tror nu, at solarcyklen har to kurver.
De mener, at solaraktiviteten til sidst vil stige igen.
Den største trussel lige nu er den uro, der breder sig globalt.
Det er vigtigt, at alle forsøger at forholde sig rolige...
Jeg tog dem her med fra byen. Så virker det mere hjemligt.
Gina.
Din mund. Du fabler igen.
Tak.
Find dig ikke for godt til rette. Vi bliver her ikke længe.
Fandens.
For helvede.
Sæt dig ind.
Hej, Bean.
- Hvad vil der ske, Ray? - Hvad tror du, der vil ske?
Far sagde, at alt ordner sig.
De henter os og tager os med til grotterne
hvor der er varmt og trygt.
Clara?
Det er blevet langt. Det klæder dig.
Dit vokser også fint ud.
Dit værelse er parat. Frisk dig lidt op, inden du møder ham.
- Kom. - Jeg kommer lige om lidt.
Hallo, kan du høre mig? Raymond Beaty, jeg søger senator Thorn.
Hvabehar? Jeg kan ikke høre dig.
Ja, det sagde du i går.
Læg en besked. Sig, at vi er kommet.
Vi er klar til at køre.
Ja, det er Raymond Beaty. Han...
Hallo?
- Du synes om? - Bean, jeg elsker.
Det må du ikke kalde mig. Jeg er ikke noget barn længere.
Jeg synes ikke, du har brug for det der. Du er en naturlig skønhed.
Se på mig.
- Vil vi klare os? - Det ved jeg ikke.
Kom her. Se...
Smuk.
Ray?
- Jeg er bange. - Det er okay. Det er vi alle.
- Også far? - Ja, også far.
Ved du, at det tager solens stråler otte minutter at nå frem til Jorden?
Det har jeg læst et sted.
Nogle gange ligner du din mor meget.
Har jeg sagt det før?
Jeg har brug for dig, Raymond.
Jeg ønsker, at du vokser op. Hvis vi skal overleve det her...
...ønsker din bror og jeg, at du bliver den mand, jeg ved, du kan være.
Burde vi ikke se lidt mere realistisk på det?
På det, der foregår. Disse grotter...
Find din mor. Det er snart spisetid.
Undskyld.
Jeg har lavet pie til middag. Du er vel stadig glad for pie?
Skat? Var der noget, du ville?
Ja... Fred er lige dukket op.
Han har taget nogle med.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv...
- Hun har sparket meget på det seneste. - Så det er en pige?
- Har I valgt et navn? - Claudine. Det var min mormors navn.
- Det er smukt. - Hun sparkede. Jeg kunne mærke det.
Jeg kunne mærke det.
Se bordet. Vi har sandelig en masse at fejre.
Det er rart at være hjemme igen, ikke?
De har et smukt hjem, mr Beaty.
Du skal se om efteråret. Vagtelsæsonen.
- Har det tilhørt familien længe? - Nej, jeg har selv bygget det.
Da jeg var ung, fandtes ordet "arv" ikke i mit ordforråd.
Nu er det vist fællesgods i den moderne ungdoms ordforråd.
Min far syntes, at det var bedre at satse på held eller tro.
Han spillede alle sine penge væk. Han solgte sko til bedre stillede.
Sko til at gå veje, han aldrig ville drømme om.
Sko, som folk havde på, når de var på arbejde.
Arbejde... det er et ord, der ser ud til at være forsvundet.
- Intet til mig, tak. - En smule skader ikke. Det er en 86'er.
Ingen siger nej til en 86'er.
Lad os skåle... for at Beaty-familien er samlet igen.
- Og flere til... - Skål!
Hvor mødte I turtelduer hinanden?
Margot ledte et psykologikursus på universitetet. Alle faldt for hende.
Jeg faldt for hende.
Der var så mange, der var ude efter hende, at jeg måtte kæmpe for hende.
Hvad? Det er jo ikke sandt.
Der gik flere måneder, før du sagde noget til mig.
Han fulgte efter mig, men stak af, bare jeg så på ham.
Lad mig spørge jer om noget.
Hvad har I tænkt jer at gøre ved det her?
Når babyen kommer, og med tanke på din maves størrelse, bliver det snart...
Når babyen kommer, er her ingen læge og intet sygehus. Hvordan vil I føde?
Og hvordan vil I opfostre det i en verden, hvor kun de stærke overlever?
Har I overhovedet overvejet
konsekvenserne af jeres ansvarsløse opførsel?
Det er meget dejligt at være hjemme.
Hvornår kommer de efter os, Fred?
Jeg vil bevise for dig... at jeg kan tage mig af dig.
Jeg elsker dig.
Morgenen kom og gik... og kom, men der kom ingen dag:
Og alle hjerter blev kølet ind i en selvisk bøn om lys.
Er du vågen?
Stå op og vær frisk, ikke? Morgenmad.
Vi skal nok klare os.
Dit hår er fint. Okay.
- Bliver det koldt? - Vi har masser af energi.
Vi har masser af varme.
Undskyld.
Morgenmaden er klar.
Tak.
Vil han blive ovenpå hele dagen igen?
- Jeg kigger op til ham. - Dejligt, at du gør os selskab.
- Ved I ikke, hvilken dag det er? - Hvilken dag er det?
Kære søster, det er den første forårsdag.
Blomsterne blomstrer, fuglene synger, og solen skinner.
Han gør igen. Han har måske brug for hjælp?
Du skal spise noget. Ellers kan barnet tage skade.
- Spis nu noget, skat. - Jeg fandt den gamle økse, Fred.
Vi kan jo hugge brænde efter morgenmaden?
Undskyld, men jeg magter ikke det her længere. Hvornår henter de os?
For Guds skyld!
Det er i orden, Fred. Hun er urolig for sin overlevelse.
Jeg ville have været bekymret, hvis hun ikke var det.
Beder du om aftenen, Margot?
Jeg er ikke troende. Jeg er en praktisk mand.
Jeg tror, man bliver belønnet, hvis man lever et hæderligt og ansvarsfuldt liv.
Min samvittighed er ren.
Magter du ikke det her længere? Døren er der.
Ingen vil stoppe dig, og Gud er sikkert med dig.
De kommer, når de kommer, og min familie venter så længe, der skal til.
- Du lyver. - Hvem tror du, at du er?
Bare fordi du har fået en fribillet, kan du ikke komme og kalde mig en løgner!
Du spiser min mad i mit hus! Hvem tror du, at du er?
Hold op med at pille, Clara!
Gina.
Der er pokkers meget sollys herinde.
- Jeg kan ikke blive her. - Vi er sikre her.
- Det er koldt udenfor. - Jeg vil hjem. Jeg ringer til min familie
- Jeg vil bruge husets telefon. - Vi venter på, at nogen henter os.
- Hvornår? Du lovede, at vi var sikre. - De skal hente andre først.
Vi venter kun på døden.
Hør nu...
Vi venter ikke på døden. Vi venter på hende.
Når hun kommer, bliver alt bedre.
VI SES I STJERNERNE Kram B.
- Sådan. - Okay.
Gå hen og se.
- Du er ret god til det her. - Abbey sminkede mig tit.
Hun havde altid makeup på.
Det var nok derfor, hun var så populær hos drengene.
- Hvem er Abbey? - Vi må ikke gå derind.
Hvorfor ikke?
Det må vi bare ikke.
Jeg kommer om lidt.
Er det ikke fint?
Fred?
Hvem er Abbey?
Hun var min søster. Hun døde for fem år siden.
Det er jeg ked af. Hvorfor har du ikke fortalt mig det?
Kan vi være sammen hele dagen i morgen?
Hvad er der med i morgen?
- Mor. Mor! - Ja.
Må jeg tage fint tøj på til fødselsdagen?
Jeg ved, at vi ikke taler om Abbey.
Jeg er ked af, at jeg ikke kunne være her.
Det må have været en frygtelig dag.
Det gør ikke noget.
Hold op med at sige sådan. Det lyder ikke troværdigt.
- Jeg vil ikke tale om det. - Det er okay at tale om det.
Nej, det er det ikke. Har vi ikke været igennem tilstrækkeligt?
Hvorfor vil du absolut tale om det? Hop ned fra klaveret!
- Hvorfor? - Fordi jeg siger det.
Jeg har det fint. Helt fint.
Mor?
Er du vred på mig?
Nej.
Hvor skulle jeg kunne være vred på min lille pige?
Min lille skat. Jeg har sådan savnet dig.
Du må ikke tage nogen steder. Mor bliver urolig.
Du bliver så hurtigt stor.
Mor? Det gør ondt.
Jeg er træt. Det er sengetid.
Lad mig hvile mig, Clara.
Jeg ved ikke, hvad problemet er, men min tålmodighed er snart brugt.
Hvis bare du kunne give mig en tidsplan.
Jeg har huset fuldt af folk... og...
Jeg skaffede dig sgu din nominering. Det her skylder du mig, Bill. Du lovede.
Undskyld, Bill.
Undskyld...
Ring til mig, eller tag bare telefonen.
Vil du gøre det, gamle ven? Okay...
Okay.
Hej.
- Er det nu? - Nej, nej, nej. Det er i morgen.
Tillykke med fødselsdagen.
Flot.
Vil du se noget sejt?
Vil du?
Kom, så går vi.
Vi får ballade.
- Far er imod, at vi er ude om natten. - Det er altid nat.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Det er sejt.
Tillykke, Claire.
Ray... lov, at du ikke rejser.
- Clara... - Bare lov mig det.
Det lover jeg.
Kom.
Nogle lagde sig ned, skjulte øjnene og græd:
Andre hvilede kinden i håndfladen og smilede.
- Perfekt... Hvad synes du? - Den bedste kage nogensinde.
- Mor... - Hvad er der?
Du er vel ikke for gammel til det? Det bliver man aldrig.
Jeg kan ikke.
Der er lys i skuffen derovre.
Mor?
Du må hellere klæde om.
- Hvor er fødselsdagspigen? - Clara, vi venter!
Fandens, hunden.
Clara?
Skal det være morsomt?
Mor sagde, jeg måtte klæde mig fint på.
Hvad er der med dig?
Undskyld. Tag dem af nu.
Du er også fin i det tøj.
Vi skal skære kagen ud.
Er han død?
- Hvad? - Hunden? Du har vel ikke dræbt ham?
Nej da. Hvor er kagen?
Min lille piges fødselsdag.
Vi kan ikke begynde nu. Vi venter på Ray.
Pyt med ham. Hvad lavede I udenfor i nat?
Ikke pille. Og lyv ikke for mig.
Hvad lavede I udenfor?
Clara, jeg troede, du var klar over, at I ikke må gå ud om natten.
- Det er altid nat. - I må ikke gå udenfor, basta.
Ikke om natten, ikke om dagen, aldrig. Forstår du, hvorfor jeg siger det?
Gør du virkelig?
Her har vi varme og mad. Her er vi i sikkerhed.
Jeg forsøger at tage mig af jer.
Af jer alle. Hvorfor gør I det så svært?
Græd nu ikke. Se på mig.
Du må ikke græde.
Har du forstået?
Forstår du, hvorfor det ikke er sikkert at gå udenfor?
Ønsk dig noget, Clara.
Hele Jorden var en eneste tanke-døden Øjeblikkelig og vanærende
Jeg er ked af det.
Jeg er ked af, at jeg ikke har været der for dig.
Du skal være far.
Du har en pige, der elsker dig.
Og du er lykkelig. Ikke sandt?
Jeg drømmer en drøm igen og igen.
Jeg holder hende i mine arme... Claudine.
Hun er ikke større end en brødkrumme.
Meget lille.
Jeg er meget bange for, at jeg skal tabe hende.
Og det gør jeg... Jeg taber hende.
Det er kun en drøm, Fred.
Vi bør ikke være udenfor.
Undskyld. Jeg ville ikke forskrække dig.
Det gjorde du ikke.
Det er som regel kun mig, der er oppe nu.
- Jeg kunne ikke sove. Undskyld. - Nej, det er gør da ikke noget.
Hvad læser du?
Jeg tænkte...
...at hvis jeg ikke kommer til at møde hende...
...så vil jeg i det mindste vide, hvordan det er at have hende.
Det er fjollet.
Hvorfor rejste du?
Jeg kunne ikke klare mere.
Alt det, der er sket.
Jeg hørte om jeres søster.
Det gør mig ondt.
Ja, men det er længe siden.
Det er sent... Jeg vil forsøge at sove.
Hvad skete der med hende?
Vores far dræbte hende.
Jeg elsker også dig.
Jeg savner dig meget.
Hver nat går jeg ud og ser op mod stjernerne, ligesom vi gjorde.
Jeg ved ikke, om jeg kan klare det her.
Det er meget værre, end jeg husker det.
Jeg kan ikke... Nej, jeg kan ikke.
De er stadig min familie. Og Clara har brug for mig.
Jeg kan ikke forlade hende igen.
Den må ikke bruges... af nogen. Forstået?
Du var i det mindste så fornuftig, at du ikke tog hende med.
Ingen fortjener at tilbringe sine sidste dage her.
Du, min ven, er ingenting.
Du er ingenting. Du findes ikke. Har du forstået?
Hun er her.
Kom nu, Gina. Du skal i gang med middagen.
- Hun har altid været her. - Nej, det har hun ikke.
- Abby er død. Det ved du. - Nej... nej.
Bryd nu ikke sammen.
Vi er der næsten.
Hvorfor hjalp vi hende ikke?
Hvorfor forstod vi det ikke? Hun var kun et barn.
- Men du er ligeglad. - Tror du ikke, at jeg savner hende?
At jeg ikke tænker på hende hver dag?
Hvorfor måtte jeg ikke tage efter hende?
Hvorfor stoppede du mig?
- Tag dine piller. Tag dem nu. - Nej! Det hele er din skyld!
- Det er din skyld! - Nej, det er din skyld.
Du kunne ikke tage dig af hende. Du kan ikke engang tage dig af dig selv.
Jeg kan ikke tage mig af familien uden dig. Jeg kan ikke miste dig igen.
Det er den eneste måde. Du har brug for dem.
Hvil dig nu. Alt bliver bedre i morgen.
Bare vent og se.
Jeg laver mad i aften.
Det bliver sikkert risotto.
Kan du se det?
- Hvem er det? - Det er min søster... Sophie.
- Hun ligner dig. - Du må savne din søster meget.
- Hvad skete der med Abbey? - Jeg husker hende ikke så godt.
- Er det dårligt? - Selvfølgelig ikke.
Hun kom altid i vanskeligheder.
Far råbte altid efter hende, og så blev der roligt igen.
Men ikke den dag.
Hvad skete der den dag?
Den dag... fandt mor noget, der tilhørte Abbey.
Noget, der ikke var godt.
Hun stak af.
De fandt hendes krop på stranden.
Hun havde spist giftige bær.
Vi vidste, at de var giftige. Det havde far lært os.
- Hvilke bær var det? - De vokser i nærheden.
"Bare ét bær kan dræbe dig." Det sagde far altid.
Far sagde, at det var en ulykke.
Ray sagde, at hun tog sit eget liv.
Ray sagde altid sandheden.
- Abbey, lille skat. - Jeg er meget ked af det, mor.
- Mrs Beaty... - Nej!
Fred!
- Rolig, mor. Det er mig. - Nej!
Slip mig!
- Mor, der sker ikke noget. - Nej, nej, nej. Slip mig.
Kan du sidde hos hende?
Jeg er så ked af det.
Undskyld.
Lad ikke, som du ikke hørte det.
Du skulle ikke have føjet hende. Det er det sidste, hun har brug for.
Hvad er der sket med dig? Hvordan er du blevet så hjerteløs?
Hvad der end sker til sidt... Om du tager til grotterne-
- eller til helvede, så tager jeg ikke med dig.
Middagen er parat!
- Hvordan har hun det? - Godt. Hun forstår det.
- Forstår hun, at hendes mor er skør? - Sig ikke sådan.
Den dag...
Den dag, du rejste.
Jeg var meget stolt af dig.
Jeg fortalte far, hvad du ville.
Hvad du havde brug for.
Gud ved, at jeg aldrig... aldrig kunne...
Men du er stærkere end ham.
Lad ham ikke knuse dig.
- Kom nu, mor. - Ray...
Jeg ved det godt.
Jeg ved, hvem du er.
Min lille dreng.
Jeg er meget... stolt af min lille dreng.
Nu skal du hvile dig, mor. Læg dig ned.
Gina?
Georgina!
Det her var min fars favorit.
Du må ringe til dem, far.
Martin Beaty var ikke så meget...
Han var faktisk ingenting, men han havde en god musiksmag.
Far...
Han ringer. Han skal nok ringe.
Det skal han. Du ved, hvad jeg har gjort for senatoren.
Spis nu. Vi skal på jagt efter middagen.
På jagt?
Det er for mørkt til at jage. Der er ingenting derude. Det er for koldt.
- Der skal nok være noget. - Hvad er der med dig? Ring til dem!
Vi kan ikke leve sådan her.
Du vil leve, som jeg ønsker, du skal leve, forstået?
Kom, Margot. Sæt dig hos os. Spis.
Sid ned.
Gina har det ikke så godt. Jeg undskylder, hvis risottoen er for tør.
Og vi har desværre ingen rødvin.
I er sindssyge alle sammen.
Den del husker jeg.
- Foscari besøger sin søn i fængslet. - Jeg rejser i aften, Fred.
Han siger, at han elsker ham inderligt, men pligten kommer først.
Din mor har det ikke godt, Fred. Nogen må gøre noget.
- Hun har brug for... - Hvad har hun brug for?
Hjælp?
Lægehjælp?
Jeg er bange for, at hun har brug for meget mere end det.
- Hun skal tale med nogen. - Du er ju psykolog.
Du kan jo tale med hende. Sig, at alt nok skal blive godt.
Sig, hvordan hun finder indre fred. Sig, at solen står op i morgen.
Sig, at hun ikke dræbte sin datter.
Fortæl mig ikke, hvad min kone har brug for.
Jeg ved, hvad hun har brug for. At komme til et varmt og trygt sted.
Hun har brug for håb. Hun har brug for mig.
Jeg henter mine ting. Mød mig udenfor.
Farvel, Fred.
Sluk.
Ned!
Ud... Ud!
Fred! Åbn døren!
Fred!
Fred! Luk mig ind.
Jeg vil bare hjem.
Hvad laver du her?
Da jeg hørte din stemme, vidste jeg, at jeg måtte være hos dig.
Stjernerne, husker du nok?
Det er slemt derude.
Folk på gaderne opfører sig ikke normalt.
Det sker nu, og jeg vil være hos dig.
Jeg kom hele vejen hertil, og du trækker bare på skuldrene.
Hvad vil du, Brian?
Jeg vil med dig til grotterne.
- Jeg skal ikke til nogen grotter. - Jeg vil bruge den sidste tid med dig.
- Detg går ikke her. - Så tag med mig.
- Dig og mig, som vi altid talte om. - Jeg kan ikke forlade Clara.
Jeg elsker dig, Ray.
Jeg kan ikke.
Jeg er meget ked af det.
Hvem I end er, så forlad min jord. Ellers skyder jeg.
- Gå nu. - Nej.
Hører I mig!
- Nej, jeg forlader dig ikke. - Gå nu.
Gå!
Gå.
Du er en kujon.
Hører I mig!
Hallo? Hallo?
Bill? Jeg er meget glad for, at du ringer.
Jeg vidste, at du ville ringe. Jeg vidste det, Bill.
Vi har pakket og er parate. Hvabehar?
Det forstår jeg ikke.
Hvad mener du? Hvad så med grotterne?
Ja...
Og deres svage åndedrag pustede lidt liv ud.
Og skabte en flamme, der var som en hån.
- Hvad er klokken? - Otte om morgenen.
- Hvad er der sket? - Det må du fortælle mig.
Ray sagde, du kom ud for en ulykke... i bilen.
- Hvor skulle du hen? - Vi mangler mad...
Jeg troede, jeg kunne finde noget et sted.
Lyset virker ikke.
Ray sagde, at han hørte telefonen. Hvem var det?
Var det Bill? Hvad sagde han?
De kommer og henter os... i morgen.
Det er slut.
Det bliver koldt. Vi må sidde ved ilden, til de kommer i morgen.
Mor, vi har brug for din hjælp..
- Nu sker det. - Her og nu?
Ja, ud med jer. Fred, du bliver her. Jeg har brug for din hjælp.
Vil hun klare sig?
Ja, der sker ikke noget.
- Kommer de virkelig i morgen? - Ja.
- Hvor meget kan jeg pakke? - Så meget du vil.
Jeg går ind og pakker færdig.
Hvad vil du gøre? Vil du dræbe os alle?
Vi er en flok kujoner, ikke sandt?
Det går fint. Stol på mig.
Kommer hun?
Tror du, at der er søde fyre der? Ved grotterne?
Der er masser af søde fyre, hvis du tager den der med.
Nu skal du presse. Pres, Margot.
Hun kommer nu.
Det går fint.
- Jeg klarer det ikke. - Det er snart overstået, Claudine.
Du skal presse lidt til.
Du milde, jeg kan se hovedet.
Pres, Margot!
- Du er faster. - Jeg er faster!
Så er du farbror.
Sådan, Claudine.
Kors.
- Hvordan går det med barnet? - Sundt og raskt.
Godt.
Alle tiders.
Hvor er du fin. Jeg kan huske den første gang, jeg så dig.
Du var meget smuk, perfekt.
Jeg har aldrig set noget så perfekt.
Det var første gang, jeg følte...
...glæde.
Tak for det, Gina.
For at du valgte mig.
For alt.
Jeg laver mad.
Hun er kold.
Det hele er overstået i morgen.
Vi klarede det, far.
Det er overstået nu.
Hvor har du været?
- Far... - Hvad er det, der sker?
Under andre omstændigheder ville jeg have ringet på.
- Hvad vil I? - Vi vil ikke skade nogen.
- Der er allerede sket for meget. - Vi har ikke meget.
Hvad slags far ville jeg være, hvis jeg ikke tog mig af min familie?
Der er mad i kælderen.
- Nej, det er min. - Vær stille, Clare.
- Det er til grotterne. - Vær stille, sagde jeg.
Det er i orden.
Du kan tale med mig.
Tager din far jer med nogen steder?
Hvorhen?
Til et sikkert sted.
Til grotterne.
Hvilke grotter?
- Har du en udvej? - Der er ikke plads til jer.
Vær stille, Clara.
- Hvilke grotter, din skiderik? - Sig det, far.
Far... sig det nu.
Der er ingen grotter.
Der har aldrig været nogen.
Grotter... Nu går vi.
Det er et civiliseret hus. Du skulle se nogle steder, vi har været... Vilddyr.
Min bil holder i garagen.
Det er bare at gå ind. Gå nu.
Forsvind herfra.
- Hvor er han? Hvad har du gjort? - Han er død. Han ville ikke redde jer.
Han kunne ikke. Det kan ingen.
Det er slut.
Så løftede de blikket, da det gryede-
- skuede hinandens aspekter - betragtede og døde...
Hvor skal du hen?
Jeg har det ikke så godt.
Det ved jeg.
Jeg er bange.
Vær ikke det.
Gør det ondt?
Jeg lover, at det ikke gør ondt.
- Tror du, at der er en himmel? - Ja. Jeg håber det.
- Hvordan tror du, der er? - Jeg tror, der er fantastisk.
Varmt, men ikke for varmt.
Og alle dine livretter er der.
Og slik.
Chokolade. En masse chokolade.
Og der er vand overalt, som du kan svømme i.
Vand, der vugger hele din krop.
Du kan danse...
...hele dagen lang, hvis du vil.
Og der er intet at være urolig over.
Der er bare fredfyldt.
Fred.
Alle dine venner er der.
Abbey vil være der.
Ja.
Abbey vil være der.
"Hun var universet" Lord Byron, 1816