În această seară începem ultima și cea mai ambițioasă
fază a campaniei, pentru a pune capăt tiraniei pe întregul glob.
Dle Președinte, datorită severității acestei crize curente,
care-i riscul față de populația americană?
Nivelul nostru de pregătire nu poate fi mai mare.
Sunt încrezător că vom triumfa, indiferent de ce va veni.
Dar, dle Președinte...
Stați liniștiți, oamenii mei caută un mod de-a prezerva viața.
Dle Președinte, ultima afirmație este conectată cu zvonurile
așa numitelor facilități, "Arca lui Noe"?
Auzim cum cercetători,
ingineri, doctori, sunt răpiți în mijlocul nopții.
Ascunde cumva guvernul acești oameni în adăposturi subterane?
Avem un număr de planuri de urgență
pus în mișcare, în principal pentru a asigura pacea.
Dar să fiu foarte clar.
Prioritatea noastră este asigurarea populației americane.
Dle, vom întâmpina o catastrofă?
Decide cumva guvernul cine moare și cine trăiește?
Multe cuvinte din partea Președintelui dar foarte puține detalii.
Pe cum trece timpul și nu avem răspunsuri clare,
situația devine din ce în ce mai vagă.
Andreea Esca pentru știrile PRO TV.
Ai un coșmar?
Doar dă-mi drumul. Te rog.
La naiba, Bauer!
Trebuie să-mi antrenez mâna.
Te rog nu te mai juca. Dă-mi drumul.
Nu pot face asta.
Tranziția treptată la un mix de aer normal previne ce?
Toxicitatea oxigenului.
Care poate răni ce organe?
Ochii, creierul și... plămânii!
Ai crede că cineva care a dormit șase luni ar fi bine dispus.
De ce ciclul meu durează de două ori mai mult ca al tău?
Acordă-i niște timp și totul va reveni la normal.
- Ai înregistrat? - Nu.
Doamne...
Nu vreau ca celelalte facilități să creadă că suntem...
Ce, morți? Poți s-o spui. N-o să te omoare.
Cum e vremea?
Putem ieși la picnic?
Toxicitatea aerului de afară e încă pe roșu.
La fel ca ultimul ciclu și că cel de dinaintea lui.
Nici nu știu de ce mai verifici.
Toate celelalte facilități s-au înregistrat.
Toți sunt în regulă.
Slavă Domnului.
Nu din nou.
Un moment. Am o idee.
De câte ori o să faci asta?
Rahatul ăsta de rețea n-a fost setat pentru...
Pentru comunicații directe. Da, știu.
Da, aș vrea să am internet.
Poate că vor fi mai bine pregătiți pentru următoarea Apocalipsă.
Mai bine folosești baia prima oară, dacă înțelegi ce vreau să zic.
Nu-i amuzant.
Nu crezi că-i adevărat?
Ce nu-i adevărat? Sunt cu toții morți.
Nu trebuie să-mi amintești.
Lista de cumpărături pe astăzi.
Ia te uită.
M-am uitat de un milion de ori. Le-am și memorat deja.
Nu, nu, spune că a fost un fel de activitate seismică.
- Ce? - Da, un cutremur.
Știu ce înseamnă activitatea seismică. Ce scrie?
Nu-i de bine.
Dacă există un fel de scurgere pe aici, acest loc ar fi fost plin de otravă.
Am fi morți. Ce altceva?
Sistemele electrice, inspecția structurii.
Inspecția structurii?
E o glumă. E un siloz de bombe abandonat.
- Cum e cu rezervoarele? - Diagnostice individuale.
Nu se poate. Incredibil.
Știi ce? Voi face restul dacă faci tu asta.
Acei adormiți, știi că-mi dau fiori.
- Nu. - Haide.
E rândul tău acum.
La trei?
Unu, doi, trei.
Timpul trece. Repede.
Nu te înnebunește?
M-am obișnuit cu el.
M-am visat cu tine.
Cum sunt diagnosticele?
Filtrele sunt în regulă, la toate cele 9 nivele.
Nu există probleme de la activitatea seismică.
- Cum rămâne cu rezervoarele? - Încă lucrez la ele.
I-ai spus despre noi?
Aștept momentul potrivit.
Ai promis.
Am să-i spun.
Ce să-mi spui?
- Cu cine vorbești? - Cu nimeni.
- Urăsc când faci asta. - Da.
Și eu urăsc când vorbești cu adormiții. Mă înfioară.
Sunt doar oameni.
Da, stai deasupra lor, te holbezi la ei.
Ce te face asta? Un fel de pervers ciudat?
Uite cine vorbește. Masturbatorul cronic.
Măcar eu nu mi-o trag cu o fată moartă.
Nu-i moartă. Așteaptă, la fel ca noi.
N-o compara cu mine. Îmi câștig pâinea muncind.
Ei ce fac?
Știi că sunt importanți.
Importanți?
Ce-i tipul ăsta de aici? "Herpetolog."
Ce-i asta? E specialist în herpes?
Reptile și amfibieni.
Ești un geniu.
Acești oameni sunt importanți, Bauer.
Ultimii rămași în viață.
Cunoștința și experiența e unică...
Unică și de neînlocuit.
Ești ca un casetofon stricat.
Ei sunt viitorul. Arată puțin respect.
Nu mă lua cu prostiile astea.
Ne petrecem întreaga viață aici, în această groapă.
Ca ei să supraviețuiască?
- Înțeleg cum te simți. - Nu înseamnă ceva pentru tine?
Lucrând aici? Salvând...
Salvând viitorul umanității?
Trezește-te, apasă pe buton, schimbă becul, treci înapoi la somn.
Apoi te trezești și o iei de la capăt.
- Nu te deranjează puțin? - Nu.
Știi că nu avem nimic de câștigat?
Și ce vei face? Vei depune o plângere?
Da, s-ar putea.
- Cred c-am să le scriu o scrisoare. - Ești invitatul meu.
O după amiază minunată pentru fotbal.
Și vrem să reamintim tuturor care se bucură de acest meci
că cele două echipe vor dona toți banii din vânzarea biletelor
pentru ajutorul țărilor bombardate din Europa de săptămâna trecută.
Așa că mulțumim tuturor pentru ajutorul din aceste momente grele.
"Calculul probabil al dispersiei de aer poluant."
Am găsit.
Ce-i aia? O citire ușoară înainte de somn?
"Ecuația poate fi folosită pentru a calcula timpul rămas
până când suprafața poluată poate fi din nou locuibilă."
E în atac. Ascultă.
Atacantul e cam slăbit. Ascultă.
"Parametri sunt: dispersia vântului,
concentrația poluției, deviație orizontală."
Ascultă. Aproape că va reuși să marcheze de unul singur.
"Scenariul optim pentru a locui din nou e de 30 de ani."
"Dar ar putea ajunge până la 150 de ani."
Ai auzit?
Te-ai uitat la acel meci de 100 de ori.
Uite-l, uite-l.
Și marchează!
Posibil să nu mai stăm aici jos pentru mult timp.
Da, doar 100 de ani. O nimica toată.
Spune că ar mai putea fi o șansă foarte mare.
Alea sunt date meteo.
Și au dreptate 50% în 10% din timp.
Dar tu continuă să citești.
Întrerupem acest program normal să vă spunem că...
Da, da. Am mai auzit asta.
Am primit confirmare unor serii de explozii prin toată lumea.
E rândul tău.
Orașele majore ca Munich, Tokyo, Londra și Brisbane au fost atacate.
Ce mutare vei face, dl Kasparov?
Rapoartele vin de la surse sigure din interiorul guvernului.
Poate că nu-i oficial, dar...
Poate să nu fie oficial,
dar am auzit că aceste atacuri ar putea fi similare cu cea nucleară
și chimică ce-a distrus orașul Tel Aviv în acest an.
Președintele este dus la loc sigur.
Armata americană a declarat acest incident DEFCON One.
E cel mai înalt nivel de amenințare pe care țara la întâmpinat vreodată.
Așa.
Ai șase luni să regreți această mutare.
Stai. Credeam că avem mai mult timp.
Nu. La fel ca nisipul din clepsidră.
- Ai verificat diagnosticele? - Da.
Sunt pe cale să ne facem sucurile pentru somn.
Bun. Eu am o întâlnire cu Miss 1979.
- Înapoi la somn? - Așa-i rutina.
O să fim împreună curând.
- Nu ai de ce să te temi. - Îmi spun asta de fiecare dată.
Creierul meu știe asta.
Dar corpul îmi spune că sunt pe cale să intru într-un sicriu tehnologic.
- Ai uitat deja? - Te rog, Abby, am de lucru.
Gândește-te ce bine te-ai simții să mă atingi.
Nu, nu!
Bauer! Deschide ușa!
- Ce naiba? - Am nevoie de stingător, te rog!
- Nu-i un moment prielnic! - Deschide ușa! Haide!
Am nevoie de stingător! E un foc!
Nu trebuia s-o rupi.
Da, dar m-am gândit că ar ajuta.
Nu-i bine.
Tu erai responsabil de diagnostice!
Ești rănit?
- Lasă-mă să văd. - Nu.
Treci aici. Nu mai fi un copil.
- Cum ai reușit? - De la rezervorul tău.
Cum aș putea să mai am grijă de mine acum?
- Folosește cealaltă mână. - Dar dacă am nevoie de ambele?
Rahat, rămânem fără aer.
Nu știu ce respirăm.
N-a mai rămas mult.
Ce scrie acolo?
Un moment.
Am găsit. "Eliberare de urgență prin cilindri de rezervă."
Lasă-mă să văd.
O să-ți placă.
Se pare că trebuie să mergem în Camera Principală de Aer.
Haide, nu-i mai întuneric decât în rezervorul tău.
Exact.
- A scris cartea unde e? - Undeva prin zona asta.
Du-te și verifică în partea aia.
A spus ceva de valva roșie?
Nu, n-o atinge.
Dai drumul la aerul de afară.
Am găsit-o, aici.
Aerul de urgență.
Da, aici.
- Funcționează? - Taci.
Salvează aerul.
Nu funcționează.
Tot nimic.
- Am avut o soție. - Ce?
Și trei fete.
Credeam că "necăsătorit" e una din cerințele acestui serviciu.
Am mințit.
Pentru a putea fi angajat.
Cine credea că sfârșitul lumii era adevărat?
Înainte să închidă ușile.
Îți poți imagina cum a fost pentru ele?
Îmi pare rău.
Am avut un minut la dispoziție. Puteam să ies, să fiu cu ele.
Dar ne-au sigilat aici.
Nu e nimic ce puteai face.
Nu înțelegi. Nu ai o familie.
- Îmi pot imagina. - Nu, nu poți.
Suntem doar noi doi acum.
Suntem o familie.
Doar ce-a pornit aerul de rezervă.
E timpul pentru următoarea mișcare.
Să mergem, timpul trece.
- Unde naiba sunt? - Nu zice.
Poate cauți în capitolul greșit.
"Vase de Somn Adânc,
Servicii și Instrucțiuni de Înlocuire, " sunt bine.
Ți-am spus că-i o meserie pentru un om.
Nici măcar nu au piese de schimb pentru noi.
Nu, părțile sunt aici undeva. Trebuie să fie.
Vezi, asta se întâmplă când faci totul în ultimul moment!
Asta nu-i singura magazie.
Știu fiecare colț din acest loc.
Harta n-o să te ajute.
Depozit pe termen lung.
Sunt doar porcării pe când se trezesc adormiții.
Nu avem treabă cu zona aia.
- Pentru ce sunt acele numere? - Nu știu.
- Ar trebui să fie sigur, nu? - Ar trebui, e în sigiliul principal.
Singurul motiv pentru care-i blocată, e pentru a salva oxigen.
Sunt sigur că acolo găsim ce avem nevoie.
Bine.
Nu dăm înapoi.
Bun.
Locul ăsta e ciudat.
E ca o peșteră.
Oprește-te.
Ești speriat?
Mă simt puțin claustrofobic, atâta tot.
Termină!
- Ce s-a auzit? - Poate un animal.
Cum?
N-a fost oxigen aici.
Da, ai dreptate.
Haide, să încercăm ușa asta.
Haide.
Bauer, ce-i asta?
Jacuzzi. A ce pare?
Pentru ce sunt camerele astea?
Nu apar la noi pe monitoare.
E sistemul de securitate vechi.
Crezi că mai funcționează?
Nu. Nu e nimic aici. Să mergem.
- Am să încep de acolo. - Bine.
Am găsit colecția de muzică a unui adormit.
Abby, Abby.
Bauer! Am găsit-o!
Am găsit-o.
Da.
Cred că-i gata.
Cum adică, crezi? Eu sunt pregătit.
Ar trebui să merg primul, în caz că se întâmplă ceva.
Nu se va întâmpla nimic. Am reușit.
- Da? - Da.
Intră acolo. Am să te pregătesc eu.
Lasă-mă să verific ceva. Un moment.
Bine.
Intru eu. Tu fă verificările.
Nu, ar trebui s-o fac eu. E rezervorul meu. Eu trebuie să merg.
Cu cât facem asta mai repede, cu atât mergem la somn mai repede.
- Ești sigur? - Da.
Dacă ceva nu pare în regulă, da un semn.
- Închide-mă. - Bine.
- Ești gata? - Da.
- Da, ce? - Auzi?
- Nu aud nimic. - Pare a fi o scurgere.
- Pe bune? - Da.
Și aerul se face tot mai greu aici.
- Ești sigur? - Da.
- Verifică pompa de aer. - Bine, stai să verific.
Cartwright?
Scoate-mă de aici. O verific eu.
Cartwright!
Bauer!
Îmi pare rău.
Doamne, îmi pare rău. Ești bine?
Unde ai fost? Te-am strigat pe nume!
Am fost chiar aici!
- Ce s-a întâmplat? - N-am putut să deschid rezervorul!
Așa c-am căutat cu ce să-l tai.
- Ce-a durat atât? - Ți-am spus.
N-am putut să găsesc cutterul!
- Ce s-a întâmplat cu rezervorul? - Nu știu.
Poate că mi-a scăpat ceva.
- Ți-a scăpat ceva. - A fost un accident.
N-ar fi fost bine pentru tine?
Un rezervor pentru doi.
- Dar ți-ai fi rezolvat problema. - E o nebunie! E rezervorul meu!
Eu trebuia să fiu în el! Dar ai insistat.
- Da? - Da, ai insistat.
Îți amintești?
Da. Ai dreptate.
Îmi pare rău. Sunt bine.
Poate-i o întrebare proastă, dar avem rezerve pentru asta?
Nu știu.
Și aia-i toată rezerva de aer.
Bun, schimbare de planuri.
Bun.
- Care arată bine? - Bine pentru ce?
Bine, poate că nu ăla.
Ce zici de tipul ăsta? "Ihtiologie."
Nici măcar nu știu ce înseamnă.
Nu putem să deschidem un rezervor să intru eu în ele.
De ce nu?
Cum rămâne cu persoana care-i deja în rezervor?
Ce se întâmplă cu el când îl scoatem afară?
- Îl omorâm. - Ce?
Singurul motiv pentru care suntem aici e să-i ținem în viață.
Sunt ultimii supraviețuitori ai civilizației umane.
Dă-i naibii.
Nu putem decide cine trăiește și cine moare!
Știi ce putem face? Să avem grijă de noi.
Nu, știi ce? Să avem grijă unul de altul.
Asta fac familiile.
Trebuie să alegi unul chiar acum.
Bine.
Morfină, bună idee. Biletul spre paradis.
Dă-i o doză mare cât timp e încă înăuntru.
- Nu fă asta. - Ce altă alegere am?
- E o altă cale. - Nu avem timp.
E simplu ca ABC.
Ce naiba-i cu tine?
- Nu pot face asta. - Ba da, poți.
Nu, n-am să fac asta.
Bine. Dă-mi siringa, o fac eu însumi.
Ascultă, există o altă cale.
Știu că lucrul ăsta îți ajunge la inimă...
dar uneori trebuie să sacrifici un pion să rămâi în joc.
- Nu-l lăsa. - Am spus că nu fac asta.
- Vrei să trăiești? - E crimă.
Suntem tehnicieni, Bauer, nu criminali!
Haide.
Ce se întâmplă dacă află în facilitățile următoare?
- Uită-te în jurul tău. - Suntem singuri aici!
Nu-i crimă, e supraviețuire.
Avem o obligație să-i ținem în viață.
Ești mare figură.
Ai simțit?
Așa o să te simți când rămâi fără aer aici.
Plămânii tăi tânjesc după aer dar nu au de unde.
Cineva trebuie să moară, îmi pare rău.
Dar nu mă lași singur aici.
Te rog, nu fă asta.
O să-mi mulțumești mai târziu.
- Ajunge. - Ce o să faci cu aia?
Vrei să mă înjunghii? Haide, taie-mi gâtul.
- Îți va rezolva toate problemele. - Ascultă.
Încerci să salvezi viața unui om însă el îți dă peste bot.
- Nu înțelegi. Ascultă. - Nu, tu nu înțelegi.
Acești oameni, au ajuns până aici călcând pe oameni ca noi doi!
Vrei să dai la schimb viața ta cu una de-a lor?
Ți-am spus, am o idee.
Ești cu mine sau ce?
Da. Da, sunt cu tine.
Pentru ce-s prietenii.
Nu știu.
Dar codul se potrivește.
ABC 108 aici.
Și ABC 108.
Îți spun, e o altă facilitate chiar aici, lângă noi.
- Poate. - Haide.
E prea periculos.
Nici măcar nu știm ce-i acolo.
S-au înregistrat. Uită-te la monitor.
Sunt oameni în acea facilitate cu piese de rezervă.
Va trebui să rupi sigiliul roșu.
- Bine. E un risc. - E un risc uriaș.
Această facilitate e o buclă fragilă.
Un singur lucru greșit și întregul loc va fi plin de aer contaminat.
Și în loc să omori doar unul din ei, vom muri cu toții.
Trebuie doar să ne asigurăm că nu se va întâmpla nimic.
Mă poți auzi?
Bun.
Bauer...
Da, da, știu, și eu te iubesc.
Baftă.
Rahat!
Ce? Ce este?
Un cadavru. Un soldat.
De-al lor sau al nostru?
Nu-mi dau seama.
Măcar n-a tras în geamul ușii.
Baftă în viața de apoi.
Vezi că irosești aer.
Aștept filtrul de aer.
Bun.
- Urează-mi succes. - Succes.
Bun.
Ai găsit ceva bun acolo?
Doar praf. Praf albastru. E peste tot.
Da, e de la contaminarea aeriană.
Mai ai 31 de minute.
Dacă nu te întorci curând, ne vedem în șase luni.
Încearcă să muți oamenii cât de repede posibil,
dar sunt zvonuri că aceste adăposturi publice nu sunt în siguranță
împotriva armelor chimice.
Te văd.
Da, te văd printr-un monitor.
Ai avut dreptate, acele camere vechi funcționează.
Dă-mi un "like".
Bun, continuă-ți drumul.
Încerc doar să-mi dau seama unde naiba mergi.
Cred c-am găsit.
Aveai dreptate.
S-a blocat.
Haide, surioaro. Trage cu forță.
Am intrat.
Bun, salută oamenii din ABC și pentru mine.
- Bauer? - Da?
Cred că avem o problemă.
Nu funcționează.
S-a aprins lumina verde?
Nu, nu funcționează nimic.
Se pare că ești blocat acolo.
Oprește-te. Îți irosești aerul.
Speram ca cineva să mă audă.
Rahat. Ce facem acum?
Rezistă. Mă gândesc la ceva.
Nu renunța.
Dar dacă are dreptate? Dar dacă nu există viitor?
Mereu ai găsit o cale pentru noi.
Mi-aș pierde mințile fără tine.
Prietene.
Cred c-am găsit o cale să intri, dar n-o să-ți placă.
Doar spune-mi.
Du-te înapoi pe unde ai venit, cam 9 metri.
Ce caut?
O să-ți dai seama când o să-l vezi.
- Glumești. - Nu.
Nu am loc acolo.
Chiar eu m-am târât prin aceleași conducte doar aici în zona noastră.
Și dacă eu o pot face și tu poți s-o faci.
Nu există altă cale?
Dacă vrei ca acei oameni să te ajute, aia-i calea ta de-a intra.
E un mod bun de-a scăpa de claustrofobie.
Bun. Intru.
Dau de-o intersecție. În ce direcție o iau?
Stânga duce aici la noi, așa că la dreapta,
chiar în sistemul principal de ventilație.
- Ești bine? - Da.
Acest loc e plin de cadavre.
Încotro se îndreaptă?
Sunt cu fața în aceiași direcție în care mergi și tu?
Nu-mi dau seama.
Vestea bună e că n-au intrat.
Ce?
Dacă au murit acolo, sistemul de ventilație principal e încă sigilat.
Nu vrei să vomiți în mască.
Mersi pentru sfat.
Am o altă idee. Poți să-ți dai casca jos
și te alături oamenilor care sunt acolo cu tine.
Du-te naibii, Bauer.
Bauer... filtrul principal?
Ce? Te auzi întrerupt.
Pot să trec pe lângă unitatea filtrului principal?
Da.
Răspunde-mi.
Da!
Am să încerc să măresc semnalul.
Nu-ți face griji. Voi fi aici.
Bauer.
Răspunde-mi.
Bauer, ești acolo?
Da, sunt aici.
Sunt la filtru.
Bauer...
Mă auzi? Aproape am trecut.
Bine pentru tine.
Stai, ceva nu-i bine.
Mie-mi spui?
Cred că s-a întâmplat acum multă vreme.
Te auzi întrerupt.
Sunt cu toții...
Sunt cu toții... morți.
Unic și de neînlocuit.
Dar s-au înregistrat astăzi, ABC 108.
S-au înregistrat astăzi și de fiecare dată.
Am văzut în sistem.
M-ai auzit, Bauer? Am văzut cu ochii mei.
E o minciună.
Întregul sistem?
Totul.
E o minciună.
Nu te poți încrede în nimeni.
Doamne, Bauer.
Nu există nicio rețea aici.
Nicio legătură cu celelalte facilități.
Doar noi și un calculator să ne spună că nu suntem singuri.
Nu ești singur, dragostea mea.
E destinat să ne facă să nu ne pierdem mințile.
Bauer, ești acolo?
Unde altundeva aș fi?
Dacă sistemul e o minciună, automat,
cum știm dacă mai e cineva aici?
Nu știm.
Nu știm nimic.
Am putea fi singurii în viață.
Dumnezeule.
Rămân fără aer.
Mă întorc.
Te voi aștepta.
Cum spui mereu,
"Acordă lucrurilor timp și totul se va duce naibii."
Ghici unde am găsit asta?
Nu știu, unde?
În cutia cu scule, unde am pus-o.
Și-mi amintesc c-am pus cutia cu scule,
chiar lângă rezervorul tău, unde puteai să ajungi ușor.
Care-i ideea?
Da, nici eu n-am crezut,
așa c-am verificat înregistrarea.
Stai puțin, hai să vorbim despre asta.
Nu te deranja.
Ar trebui să-ți vezi fața.
O iei razna.
Sau chiar ai încercat să mă omori?
Doar dă-mi drumul. Putem să vorbim despre asta.
Să-ți dau drumul? Ai înnebunit. Nu, ești un pericol pentru mine.
Ești un pericol și pentru adormiți.
Ești un pericol pentru întreaga facilitate.
Bauer, te rog.
Nu-s supărat pe tine.
Nu, retrag ce-am spus. Sunt foarte supărat pe tine.
Dă-mi o șansă să explic totul.
Nu primești așa ceva.
Gândește-te ca la o crimă din milă, cum trebuia să fac cu familia mea.
Mi-a plăcut să vorbesc cu tine.
Unde vei merge? Nu ai aer!
Sunt aici.
- Unde merg, Abby? - Respiră.
Doar uită-te.
Știi ce doare cel mai tare?
Trădarea și minciunile.
Am avut încredere în tine. Și tu îți întorci spatele?
Nu-i nimic acolo.
Nu ai unde să mergi.
De ce nu te întorci aici?
Cum te simți știind că o să mori acolo?
Răspunde-mi!
Am reușit, Abby. Totul va fi în regulă.
Totul va fi bine.
Cartwright?
Te-am lovit?
Vincent Bauer, nu trebuie să faci asta.
Am putea fi singurii în viață.
Da?
La asta te-ai gândit când am stat acolo întins pe patul de moarte?
Când te uitai la mica ta poză?
Îmi pare rău, am făcut o greșeală.
Da, amândoi am făcut.
Ajunge cu jocul ăsta.
Știi că nu pot trece cu vederea.
Merg să dorm în rezervorul meu,
ca apoi să văd că prietenul meu încearcă să mă omoare în somn?
Cartwright! Nu mă fă să te vânez ca pe un animal!
Dacă nu faci asta, te va omorî.
Va fi rapid. Va fi nedureros.
Trebuie să faci asta pentru noi.
Știi cât de mult mă doare?
Trebuia să fim o familie!
- O familie! - Da, are nevoie de mine!
- Uite! - La naiba!
Chiar are. I-am promis.
Ascultă, pot explica totul.
Te rog înțelege.
Te rog, are nevoie de mine. Am promis!
Abby, dragă, ți-am promis că nu te voi părăsi.
- Ți-am promis că nu te voi părăsi. - Cu cine vorbești?
- Nu te voi părăsi niciodată, Abby. - Cu cine vorbești?
- Îmi pare rău, Abby! - Nu-i nimeni aici!
- Nu te voi lăsa niciodată, îmi pare rău! - Nu-i nimeni aici!
Nenorocitule.
Cartwright?
Știu că ești aici.
Crezi că-s prost?
Crezi că nu mi-aș fi dat seama?
Acum știu de ce-i această slujbă atât de importantă pentru tine.
A fost aici tot timpul.
Scumpa ta soție?
N-ai vrut să decizi cine moare și cine trăiește?
La asta s-a ajuns acum.
Cartwright.
Vino aici acum, vom pune totul la punct.
Am s-o omor.
Nu crezi c-o voi face?
Voi face o gaură fix între ochii ei.
Trebuia să-ți vezi fața.
Biletul meu spre paradis.
Haide. Nu, nu.
Ai grijă de fața ta.
Du-te. Timpul trece.
Sunt în viață, Abby.
Dar sunt doar eu acum.
Ținând acest loc funcțional.
Vorbind cu mine însumi.
Dormind în patul omului pe care l-am omorât.
Sunt doar eu acum.
Și timpul.
Abby.