Velika je greška bila priznati ovu lutku. Tako vas je neljudski duh prevario.
Dali ste joj dozvolu da pustoši vaše živote.
Šta je neljudski duh? -Nešto što nikada nije
postojalo na zemlji u Ijudskom obliku.
Nešto demonsko. -Znači, lutka nije nikada bila zaposednuta?
Ne, korišćena je kao kanal.
Pomerala se naokolo da bi izgledala kao zaposednuta.
Demonski duhovi ne zaposedaju stvari. Oni zaposedaju Ijude.
Želela je da uđe u vas.
I pošto ima ovu neobičnu odliku, lutki će biti neophodna posebna briga.
Briga? -Trebalo bi je uništiti.
To bi samo pogoršalo stvari.
Mislimo da je nabolje da ponesemo lutku sa sobom.
Čuvaćemo je negde na sigurnom.
To zvuči kao odlična ideja. Vaša je u potpunosti.
Koliko još dugo, šta misliš? -Oko sat vremena.
Zašto se ne zavališ? Odmori se malo.
Ne, izgubiš se i kad se vraćaš kući iz supermarketa.
Ako uradim to, možda završimo u Kaliforniji.
Tako da ćeš se probuditi uz zvuke Pacifika.
Ništa nije loše u tome. Pokupiću Džudi usput.
To zapravo zvuči baš lepo, Ede. Trebalo bi to da isplaniramo.
Šta je ovo?
Narade, moraćete da se vratite. Poprilično velika saobraćajka se desila.
Možemo li nešto da uradimo? -Jeste li doktor ili tako nešto?
Tako nešto.
Samo je hteo da pita da li vam treba pomoć. -Da.
Sve postižemo. Hvala.
Lepa lutka. -To ti misliš.
Dobro, vozićete 5 km nazad do poslednjeg izlaza.
Skrenite na 26 i izvešće vas na put.
26, razumeo sam. -Hvala, oficire.
Čovek i njegova lutka.
Mislim da smo promašili skretanje.
Nismo promašili. Bridžvoter je ispred nas.
Bridžvoter? Stari Ridž put. Gde si pronašao Bridžvoter?
Znaš šta? Mislim da smo promašili skretanje.
Paziću na Pacifik.
Ede?
Ede? -Drži se, drži se.
Hajde. -Šta se to desilo?
Otvoriću haubu da saznam.
Budi pažIjiv.
Evo ga.
MERIVIL GROBLJE
Sviđa mi se tvoja lutka.
Hladno mi je.
Upravo si doživela saobraćajku.
Jesam?
Žao mi je. Upetljane žice.
Ovo bi trebalo da posluži.
Dušo, jesi li dobro?
Ede!
Dobro sam.
Žao mi je! Kao da mi je neko odjednom uzeo kamion.
Nisam imao kontrolu. Jeste li dobro? -Dobro sam.
To je lutka, Ede.
To je znak drugim duhovima.
Ovde.
Oče, što pre to bolje. -Da.
"Ne budi mudar u svojim vlastitim očima. "
"Boj se radije Gospoda i okreni se od zla. "
"Kletva je Gospodnja na domu opakoga. "
"Ali stan pravednih on blagosilja. "
"S podrugljivcima on se podruguje, a poniznima daje milost. "
"Mudri će dobiti slavu, a ludi nositi sramotu. "
Amin.
Treba nam još jedna barijera ili zaštita. Neka svetinja.
Slažem se.
Blagoslov će mnogo pomoći.
Staklo iz kapele, koje smo dobili iz crkve Svete Trojice pre nego što je srušena.
Gde je?
UPOZORENJE! NIPOŠTO NE OTVARATI
"Daj nam da oprostimo dužnicima svojim,
i ne uvedi nas u iskušenje, već izbavi od zla. " Amin.
Je I' upalilo?
Zlo je pod kontrolom.
Soba sa predmetima u kući Vorenovih najveća je na svetu privatna kolekcija
zaposednutih i ukletih predmeta.
Zbog sadržanog ekstremnog zla, Vorenovi svake nedelje blagosiljaju sobu.
lako svaki predmet ima svoju jedinstvenu i užasavajuću istoriju,
postoji jedan kojeg Vorenovi smatraju zlobnijim od drugih...
ANABEL POVRATAK KUĆI
GODINU DANA KASNIJE
HEROJI ILI OBMANA? KONTROVERZNI EGZORCIZAM POTPALIO RASPRAVU
Džudi, videla sam da je Meri Elen stigla. Idi uzmi svoje stvari.
Ali prvo stavi svoje pahuljice u... Dobro. Nema veze. Ja ću.
Šta je to?
Pa? Ti si moj heroj.
Novac za picu je na stolu, a svi brojevi pored telefona.
Savršeno. -Vratićemo se sutra rano ujutru.
Ne morate žuriti, bićemo dobro. Je I' tako, Džudi? -Da.
Znači, vas dve ćete... -Biti dobre? Da. -I zapamtićete da idete u...
U krevet na vreme. Apsolutno.
Dobro, ne zaboravite da... -Da se zabavljate. Znam. -I to.
Je I' vi to uvežbavate?
KATOLIČKA ŠKOLA SVETI TOMAS
Zemlja zove Džudi!
Šta je bilo? -Ništa.
Dobro sam.
Još samo nekoliko sati do vikenda.
Otrčaću do prodavnice po namirnice kad budem slobobodna.
Pokupiću te posle, važi?
Zvuči super.
Ćao, Džudi!
Lepo provedi dan!
Gospođo Feli, ovde je. Pokazaću Vam.
Zašto mi nisi rekla čime se Vorenovi bave?
Zar ne bi trebalo da si na matematici? -Meri Elen!
I kod Smitovih sam bila više od 2 godine pa ti nisam rekla šta rade.
Šta rade? -Oni su podijatri.
Ni slično. Pa, podrazumeva se da ja dolazim kasnije.
Imamo projekat iz sociologije koji moramo da uradimo.
Nemamo nikakav projekat. -Dobro, ali kako oni to da znaju?
Ona je vidovita. -Ali, oni su heroji.
Mislim da su zabrinuli roditelje koji ne žele negativan uticaj
u okolini njihove dece. -Kakav negativan uticaj?
Zato što se ponekad ne vratim kući na vreme?
Između ostalog. -Kako je u kući?
Jeziva muzika i paučina?
Ne. Ne, to je dosadno predgrađe. U tvom ormariću je strašnije.
Čekaj. Čija je žurka i zašto nisam pozvana?
Džudin rođendan se bliži pa ćemo proslaviti ranije.
Stvarno si najbolja bebisiterka, znaš to?
Komplimenti nikuda ne vode. -Šta je sa pretnjama?
Da li si možda, primetila ko radi provere?
Ne bi to uradila. -Znaš kako ga zovu?
Kako?
Bob-ima-muda. Kako si? -Ćao, Danijela.
Ćao, Meri Elen. Je I' ovo sve?
Mislim da jeste. -Super. -Ti živiš blizu Vorenovih, Bobe?
Da, Meri Elen im čuva dete večeras.
Da. Da, živim odmah prekoputa njih. -Da li nekad viđaš nešto strašno tamo?
Nešto poput duha, možda? -Bobe...
Gospođa Feli je ispustila konzervu paradajza sosa na prolazu 5
i izgleda kao mesto zločina, zato hvataj džoger.
Dame. Da li je sve u redu? -Da, gospodine.
Bob vam ne pravi probleme? -Ne. -Ne.
Da, razumeo sam. Hvala, tata. -Dobro. -Uradiću to posle.
Dakle, šta si video?
Kod Vorenovih? -Ništa. Ništa.
Vaš račun je 3,50 dolara, pa...
Ali znaš čime se Vorenovi bave? -Bilo je glasina, valjda, ali...
Glasine. Interesantno. Da li si znao da glasine kruže i o tebi, Bobe?
Čekaj, stvarno? O čemu? -O devojci koja ima...
Dobro. Možeš doći. Prestani.
Izvini.
Ja sam kriv. -U redu je.
Znači, šta... -Ćao, Bobe. Hvala.
Ćao.
Zaboravila je jaja...
Evo. -Sviđaš joj se.
Desila se nezgoda.
Ne diraj je. Postaćeš opsednut.
Kaže se "posednut". -To sam i rekao.
Kako god, ako znaš tako puno, zašto nam ne kažeš
da li se može dobiti šuga od duhova? -Ne može.
Kako si je onda dobila? -Entoni Rijos!
Nemoj me terati da zovem tvoju sestru. -Molim te nemoj.
Onda idi. Svi vi. Hajde.
Hajde. Idemo!
Žao mi je što ne mogu da dođem na tvoj rođendan, Džudi.
Ni ti ne možeš? -Moji roditelji su rekli da još nisam spremna da shvatim smrt.
Rođendanska žurka je. -Žao mi je.
Koliko dugo se to dešava?
Otkako su svi pročitali članak ove nedelje.
Molim te nemoj reći mojim roditeljima. -Neću. Neću dokle god ti ne kažeš.
Ne želim da brinu. -To su roditelji. Brinu za sve,
nebitno da li ima potrebe ili ne.
Jesi li sigurna da te samo maltretiranje muči?
Ne muči me to. -Znaš na šta mislim.
Seti se našeg dogovora. Nema tajni.
Znam. Nemam nijednu.
Šta si kupila u prodavnici? -Iznenađenje.
Rekla si bez tajni. -Iznenađenje nije tajna.
Šta je onda? -Iznenađenje.
Napravićemo haos.
Sačuvaj nešto za tortu. -Ne.
Mislim da je neko na vratima.
Kucala sam deset minuta.
Kako si uopšte ušla?
Zadnja vrata. Je I' ovo zvono za duhove? -Šta je zvono za duhove?
Ono pokazuje da li postoji prisutnost nekog duha.
Znači, jeste. -Ne.
To je samo zvono. Mama ih sakuplja.
Ko si ti? -Ona je Danijela i otići će posle torte.
Dobro je! Obožavam tortu.
Znači, Džudi.
Zar tvoji roditelji ne čuvaju ovde neke jezive stvari?
Ne. Sve je zaključano u jednoj sobi.
Možemo li bar da uđemo da pogledamo? -Ne.
Ni za koga nije dobro da ulazi tamo. -Zašto?
Jednostvano nije.
Čekaj.
Evo. Rođendanski poklon.
Šta je to? -Pogledaj unutra.
Otkud ti pare za ovo? -To su moje stare.
Ali koristila sam ih samo jednom jer sam polomila ruku
kad sam ih obula. -Šališ se.
Izgleda stabilnije od mene.
Uništiće pod. -Možemo li onda da napravimo jedan krug?
Mislim da ne... -Dobra ideja. Vi idite.
Ja ću paziti da torta ne izgori. -Dobro, ali ne cunjaj. Ne diraj.
Nemoj ništa da radiš. Molim te? -Ostani u kuhinji. Obećaj mi.
Obećavam.
VORENOVI SAVETNICI ZA DEMONOLOGIJU
OPASNOST! NE DIRATI STVARI
Zajebi to.
Pozivam duhove sa druge strane.
Molim vas, otključajte ova vrata i pustite me unutra.
Sranje.
Molim te, ne osuđuj me.
Amin.
CRNI PAS LUKA MORI
Šta si uradila da te zatvore?
Ako postoji prisustvo u ovoj sobi, molim te daj mi znak.
Bilo kakav znak.
Tata?
Ovo je glupo.
UPOZORENJE! APSOLUTNO NE OTVARATI
Sranje.
Izgorela ti je torta? Danijela! -Samo na vrhu.
Uključi hlađenje. Neće ni znati.
Kako je prošlo na vožnji? -Svidelo joj se dok nije pala
i oderala koleno. -Bolje nego polomljena ruka.
Gde je ona uopšte? -Napolju je hrani kokoške.
Imaju kokoške?
Kako ti je koleno?
Izgleda da će tvojim farmerkama trebati ušivanje.
U redu je. Nezgode se dešavaju.
Jesi li se već uplašila?
Uplašila? Šta? Ne. Ko kaže da sam se uplašila?
Deca iz mog razreda. Entoni Rijos je započeo.
Mrzim ga. -Čekaj. Toni Rijos je započeo?
Poznaješ ga?
Da, on mi je brat. -Entoni Rijos ti je brat?
Da, znam. Ne koristi to protiv mene.
Ni ja ga ne volim.
Znaš, još uvek piški u krevet.
Nisi to čula od mene. Ili možda jesi, baš me briga.
Ipak, budi malo blaža prema njemu.
Bila je teška godina.
Izgubili ste nekoga?
Tatu.
Je I' ti Meri Elen rekla? -Ne. Samo sam znala.
Dostavite.
Mogu li da naručim jednu veliku, molim? Na 3506 Vejmen ulicu.
Savršeno. Hvala.
Stižem.
Držite svoje konje.
Ko je?
Halo?
Danijela?
Je I' Anabel tu?
Ko? -Može li Anabel da izađe da se igra?
Mislim da si pogrešila kuću. Ovde nema nikakve Anabel.
Da, ima. Iza tebe je.
Ljudi su tako... Stvarno su čudni po pitanju smrti.
Verovatno te zbog toga zezaju u školi. Plaši ih.
Tretiraju to kao bolest koju ne žele da dobiju, iako je već svi imaju.
Nekad sam mislila da je to fatalno i odjednom.
Da te samo nema. Kao kad ugasiš TV.
Onda sam čula za tvoje roditelje i njihovo istraživanje
o zagrobnom životu i tim stvarima...
I dali su mi nadu.
Da se život možda negde nastavlja.
Možda je... moj dragi tata još uvek tamo negde.
"Dragi tata"? -To je bilo nešto naše.
On je bio dragi tata, ja sam bila draga Danijela...
Glupost.
On je još uvek tamo negde, znaš.
Misliš? -Moji roditelji bi ti rekli isto to.
Gde ideš? -Odmah se vraćam.
Tata?
Danijela?
Danijela!
Gde je otišla?
Šta radiš? Danijela, ne smeš da ideš tamo dole!
Šta radiš? -Mislim da sam videla nešto.
Šta si videla?
Zaboravi. Nije bitno.
Džudi?
"U Tebe se Gospode, uzdam, nemoj me ostaviti pod sramotom večno. "
"Pravdom svojom izbavi me. Nagni ka meni uho svoje... "
Hej! Hej, Džudi! Džudi. Šta se dešava? Šta je bilo?
Šta se dešava?
Šta se dogodilo?
Ništa. -Džudi...
Samo sam se uplašila. -Uplašila od čega?
Ponekad...
Vidim stvari. Kao što moja mama vidi stvari.
Misliš nešto poput duhova?
Gde ih vidiš?
Svuda gde idem.
Džudi...
Duhovi su nekad bili Ijudi.
I nije svako koga upoznaš loš, zato možda nisu ni svi duhovi loši.
Danijela.
Moraš ovo da vidiš. -Šta?
Slučaj koji su Vorenovi istraživali o jednoj devojci
koju je proganjao neko ko se zove Čamdžija.
Evo slike devojke koju je ubio. Izgleda poznato?
Vas dve biste mogle biti sestre.
Evo i ostatka dokumenta, ako želiš da pogledaš.
Pogledaj sve ovo.
Strava.
Ovo je dokument o Crnom Psu. -Crnom Psu?
To je slučaj koji su Vorenovi istraživali
o đavolu koji zaposeo čoveka u Engleskoj.
Terorisao je čitav grad.
Zašto su novčići preko njihovih očiju? -Šta?
Ne znam. Nisam stigla dotle.
Stavljali su ih na oči mrtvima kako bi platili Čamdžiji
da vodi njihove duše u podzemlje. To je bila njegova putarina.
Dobro, trebalo bi da idemo.
U redu je. I ja volim ponekad da njuškam.
Znaš li čemu ovo služi, Džudi?
Mislim da se zove Narukvica ožalošćenih.
Pomaže ti da kontaktiraš voljene koje si izgubio.
Šta je to? -Slučaj koji su moji roditelji nedavno istraživali.
Venčanica. Progoni Ijude.
I čini da postanu nasilni.
Gde je venčanica sad? -Niz hodnik u sobi sa predmetima.
Tu su svi predmeti.
Je I' tako, Džudi? Tako si rekla.
Da. Moj tata kaže da je sve što je tamo
zaposednuto, prokleto ili korišćeno za neki ritual.
Jer sam pročitala intervju sa tvojim tatom... -Ne.
Ne pričaj o njoj.
Zašto ne?
Zatvorena je s razlogom.
Dobro, trebalo bi da idemo. -Zanima me šta je na ovome.
Ne, Danijela! Čekaj!
Zapovedam ti, nečisti duše,
i svim tvojim podanicima... Zapovedam ti da se povinuješ mojim rečima.
Dobro, predstava je gotova. Idemo da radimo nešto drugo.
Nešto što je u stvari prikladno.
Hajde, zar ne želite bar da čujete nešto o samurajima?
Šta kažete na ovu? -Ne sećem se te.
Kako se igra? -Hajde da saznamo.
Dakle, izvučete kartu i koja god slika da je na njoj
ona je objekat koji pokušavate da nađete po osećaju u kutiji.
Ako se objekat koji izvučete poklapa sa slikom, onda shvatate poentu.
Ti prva. -Dobro.
Hoćeš ići da otvoriš?
Da. Izvinite, nastavite da igrate. Uspela sam.
Lepo.
Halo?
Ćao, Meri Elen. -Ćao.
Sećaš se da je u prodavnici Danijela rekla da si bebisiterka ovde?
Da. Da. -I ja.
Zbog toga sam ovde.
Bobe, ne žele baš da dovodim momke ovde.
Ne, nisam na to mislio. Neću da uđem. Samo sam...
Mislim, voleo bih, ali...
Samo sam znao da ćeš biti ovde,
pa sam hteo da svratim i pričam sa tobom
bez ometanja mog tate. -Bob-ima-muda!
Lepo.
Delite picu?
Idem po novac. -Da.
Jeste li vas dvoje... -Bar da jesmo.
Znaš da moraš malo da joj se udvaraš?
Udvaram? -Da.
Momcima poput Meri Elen mora da se udvara.
Misliš devojkama poput Meri Elen. -Šta sam ja rekao?
Momcima.
Onda, kako da joj se udvaram?
Postoji samo jedan način. Očigledan je.
Rokenrol.
Evo. Zadrži ga. -Slatko.
Hvala, a to znači da možeš da zadržiš ovo.
Minus jedno parče.
Uživao sam u njemu u kolima. Vidimo se posle, Mudo.
Pozvala bih te unutra, ali kao što sam rekla...
Ne, sve je u redu. Mislio sam samo da svratim i javim se...
Drago mi je da jesi. -I meni.
Hej, Bobe...
Zašto te zovu tako?
Znaš da sam ja menadžer opreme za košarkaški tim? -Da. -Eto zašto.
Nema pozadinske priče ili nečega iza toga.
Samo kažu "Hej trebaju mi lopte. " A ja kažem "Ja imam lopte. Imam ih. "
Udvaraću ti se posle. Videćemo se. Videćemo se posle.
Idem sad.
Ćao, Bobe. -Ćao.
Meri Elen?
Danijela?
Dobro, Džudi. Spremna za krevet?
Ovo je za tebe. -Šta je to?
To je pozivnica za moju rođendansku žurku.
Ne mislim da će mnogo Ijudi doći, ali hoćeš li ti?
Vidiš šta sam dobila? -Ja sam moju dobila još pre par nedelja.
Znači, dolaziš? -Ne bih propustila.
Šta je to?
O, moj Bože.
Nije valjda. -Jeste.
Bobe!
Bob ima muda.
Kako izgledam? Gde mi je inhalator?
Sranje, u kolima je. Šta treba da radim?
Bićeš dobro. To je samo Bob.
Sranje! Jebote!
Sranje!
Ne!
Bobe?
Otišao je. -Nadam se da je otišao kući da vežba.
Dobro. Nazad u krevet. Danijela. -Da, da.
Bolje bi mi bilo kad bi me pustila da ostanem. Probudiću se ranije.
Ne moramo reći Džudi. -Ne. Ne, u redu je. Idi kući.
Ali... -Ali šta?
Hvala što si došla. Mislim da je to mnogo pomoglo Džudi.
Žao mi je što nisi videla nikakvu paučinu i čula jezivu muziku.
Bar je ono sa Bobom bilo malo jezivo.
Ali ako Bob dođe na vrata kasno noću,
zaboravi na sebe i pusti ga na minut unutra.
Zovi me sutra i ispričaj do detalja.
Neće biti detalja.
Sranje.
Kako je njen tata umro?
Ne znam da li to priča za laku noć.
Pogledaj ko su mi roditelji. Navikla sam.
Pa, da skratim priču, poginuo je u saobraćajnoj nesreći.
A duga priča je ta da je... Danijela vozila.
Je I' bila njena krivica? -Ne.
Samo jedna osoba misli da je njena krivica.
Dobro. Da probamo ovo opet.
Ako postoji neko prisustvo ovde...
Tata?
Ti si mi ovo uradila! Sve je tvoja krivica!
Vraćaj se ovamo! Ti si mi ovo uradila!
Ne, ne, ne. Molim te. Molim te, ne, ne. Ne idi.
Ne idi.
Ne, ne, ne. Ne, dođi. Dođi, dođi. Ne, ne.
Žao mi je.
Džudi?
Šta se dešava?
Imao je srebrne novčiće za oči.
Rekla je da njegova svetlost vodi do zemlje mrtvih.
Samo želim da pronađem svoju sestru.
Kada ga je prvi put videla? -Ne mnogo pre nego što ju je uzeo.
Rekla je da nekad kad se probudi, on bude u sobi...
i gleda je kako spava.
One noći kad je nestala, obe nas je probudila buka.
Zvučalo je kao da novčići padaju na pod.
Rekla mi je da je sačekam u sobi.
I čekala sam.
Nikad se nije vratila.
Otišla sam da je potražim i našla se u dugačkom hodniku.
Punom kovčega.
Sinoć... me je probudila buka.
Još jedan novčić je pao.
Bilo je kao da me je... Kao da me je dozivao.
Jesi li nekad videla Čamdžiju?
Ako mu ne platiš putarinu, odneće ti dušu.
Sranje! Sranje! Sranje! Ne.
Džudi! Džudi!
Džudi!
Džudi! Otvori vrata, Džudi!
Sviđaju mi se tvoje lutke.
Džudi! Džudi!
Na zadnja vrata!
Zarobljene smo.
Halo? -Hvala Bogu. Gospođo Voren?
Mama? -Meri Elen? Džudi? Je I' sve u redu? Šta se dešava?
Džudi je dobro.
Nešto se dešava u vašoj kući i
nije sigurno izlaziti napolje. Ne znamo šta da radimo.
Mogu li da pričam sa Anabel?
Molim? -Moraš joj predati dušu, draga.
Šta? -Dušu. Želi njenu dušu.
Daj mi njenu dušu.
Čekaj! Nemoj! -Tako mi je žao.
Šta radiš ovde?
NEDOSTAJEM VAM? NEDOSTAJEM VAM?
Anabel.
Lutka. Ona radi sve ovo.
Lutka? -Želi dušu.
Samo sam želela da ga vidim opet.
Šta si uradila?
Htela sam da mu kažem da mi je žao. Znam da sam ja kriva.
Danijela, šta si uradila?
Pustila sam je.
Šta si još dirala?
Sve.
Beži! Bežite! Krenite!
Meri Elen!
Njena astma. Ima napad. Njen inhalator je u kolima.
Ja ću ga doneti.
Ne! Pusti mene!
Džudi! Beži!
Meri Elen! Izvoli.
Jesi dobro?
Gde je Danijela? Otišla je po tebe.
Meri Elen? Džudi? Ovde gore sam.
Ne. To nije Danijela.
Neko je kontroliše. Osećam to.
Šta da radimo? -Moramo pronaći Anabel.
Moramo je ponovo zatvoriti.
Znaš li gde je?
Ne.
Čekaj, čekaj, Džudi, nemoj.
Nisu svi duhovi loši. Je I' tako?
Nisu svi duhovi loši.
Šta si rekla? -Hajde, idemo.
Hajde.
Ja ću je doneti.
Ne, ne, ne. Ne! Samo prestani!
Gde tvoji roditelji drže ključ? -Ne znam. Nikad nije zaključano.
Znam gde je ključ.
Ja ću ga uzeti. -Ne! Ne, nemoj.
Ja ću.
Džudi!
Imam ga.
"Oče naš, koji si na nebesima, neka se sveti ime tvoje... "
O, moj Bože.
"Hleb naš nasušni daj nam danas, i oprosti nam dugove naše
kao što mi opraštamo dužnicima svojim. "
Meri Elen?
Idi!
Danijela. Danijela, molim te!
Danijela, prestani!
Prestani!
Zapovedam ti, nečisti duše,
i svim tvojim podanicima koji napadaju ovog Božjeg slugu
Zapovedam ti da se povinuješ mojim rečima. -Džudi, beži!
U Njegovo ime, uzeće zmije...
i Njegovim rukama osuditi sve na zlo.
Zapovedam ti, nečisti duše, i svim tvojim podanicima
da se povinuješ mojim rečima! -Ne, ne.
Ja, sluga Božji... Zapovedam ti, nečisti duše,
i svim tvojim podanicima, koji napadaju ovog Božjeg slugu...
Džudi!
Džudi! Džudi. Džudi. -Uzmi lutku!
Zatvori je! -Pokušavam!
Požuri!
"Oče naš, koji si na nebesima, neka se sveti ime tvoje. "
"Neka dođe carstvo tvoje, na zemlji kao i na nebu. "
Stavi je unutra! "Hleb naš nasušni daj nam danas,
i oprosti nam dugove naše, kao što i mi opraštamo dužnicima svojim,
i ne uvedi nas u iskušenje, nego izbavi od zla... "
Amin.
Je I' gotovo?
Zlo je pod kontrolom.
Bobe?
Jeste li dobro? -Da. Dobro smo.
Jesi li ti dobro? -Ne! Napolju je bio vukodlak!
Video si vukolaka? -Da.
Sačuvao me je od njega.
Stvarno?
Da. Da. Na neki način.
Možda bismo trebali da pričamo o tome negde drugde.
Moji roditelji. -Sranje! Ne smeš da dovodiš momke.
Mislim da nam je to najmanja briga, Bobe.
Da, da. Ipak, mislim da bi trebalo da idem.
Hej, slušaj, uskoro je Povratak kući
i stvarno bih voleo... -Da. lći ću. -Sa mnom?
Da, ako me Vorenovi ne ubiju prvo.
Sve ćemo im reći.
Mama! -Džudi! Zašto si budna ovako rano?
Nemoj se Ijutiti... -Šta se desilo tvom autu?
Izvolite, imaćemo našu žurku?
Šta? -Možeš li, molim te, da skineš to?
Neće uvek biti ovako, obećavam.
Znaš, pre ili kasnije, naći ćeš Ijude koji će razumeti.
A što se tiče mladog Entonija,
bolje da ne naletim na njega u skorije vreme. -Ede.
Srećan rođendan, Džudi!
Hvala! -Srećan rođendan!
Pričala sam malo sa bratom. -Hvala. Uđite.
Može li nam se pridružiti moj dečko? -Naravno.
Ćao, hvala što ste nas pozvali. -Ćao.
Bob-ima-muda. Bez zezanja.
Ćao, Džudi! -Srećan rođendan, Džudi! -Srećan rođendan! -Srećan rođendan!
Zdravo, Džudi, srećan rođendan. -Ćao, narode, dobrodošli.
Nastavite da ulazite. -Srećan rođendan, Džudi.
Entoni? -Stvarno mi je žao.
Jesam li još uvek pozvan?
Naravno.
Danijela?
Imam nešto za tebe. -Za mene?
Otkrila si na teži način da je u ovoj sobi mnogo zla.
Ali znaš li šta ja volim?
Sve ovo zlo ovde...
podseća me na sve dobro što je napolju.
Draga Danijela.
Da li ti je Džudi rekla to? -Ne. Tvoj tata je.
Takođe mi je rekao da mu nedostaješ.
I da prestaneš da budeš tako stroga prema sebi,
jer nije tvoja krivica.
Hvala.
Žao mi je.
U redu je. Mlada si.
Znaš, kada sam bila tvojih godina,
jednom sam pobegla sa dečkom na 3 dana, a nisam rekla roditeljima.
Ja sam oslobodila demona. Ni blizu nije ista stvar.
Pa, dobro. Istina.
Da li gospodin Voren zna za tog dečka?
On je bio taj dečko.
Želi li neko da čuje pesmu? -Da!
Dobro.
MITAR PRIVATE COLLECTION
U znak sećanja na voljenu Lorejn Voren (1927-2019)