HERNANDO I MISSISSIPPI 20 ÅR FØR BORGERKRIGEN
- Pastor. - Hr. Matlock.
De husker vel min niece Mary Ann? Hun er lige kommet hjem fra skolen.
- Goddag, sir. - De er blevet en smuk, ung dame.
- Vi må invitere ham på middag. - Absolut, Sam.
Det ville være en ære, men lige nu er optaget. Hav mig undskyldt.
Farvel, sir.
Gode nyheder, det er tvillinger. Sørg for at hun drikker teen og hviler sig.
Tak, fordi De kom til byen, mor Thorn. Jeg frygtede, at jeg ville miste hende.
De får en skinke, når vi har slagtet.
Behold skinken til familien eller sælg den. Jeg skaffer selv en.
Tak.
- Skal jeg omgås med hans venner? - Det er i din egen interesse.
Jeg vil selv vælge min mand.
Kommer De til byen for at mætte maven, så bør De mætte sjælen i kirken.
Hold sabbatten hellig, står der i Bibelen.
Min kirke er ikke en trækasse. Jeg kan se solen stå op og gå ned.
For mig er alle dage hellige.
- Se Dem for. - Pas dig selv, knægt!
- Hvad er der galt, Matlock? - Vi skal afregne en gæld.
- Vi har betalt for længe siden. - Jeg har intet udestående med dig.
Gå, hvis De vil Deres eget bedste.
- Ingen går, før din onkel har betalt. - Hører De dårligt?
Nu er I to i vanskeligheder!
- Om bag træet, dreng. - Elisabeth, få Mary Ann hjem.
Damerne er vist i en svær situation.
Min herre, vi sidder fast og har været her længere, end vi vil huske.
Jeg foreslår, at De forføjer Dem herfra i en fart.
Ellers får De en lektie, De sent vil glemme.
Navnet er Forrest, frue. Nathan Bedford Forrest.
Fru Montgomery. Min datter Mary Ann.
- Vi står i taknemmelighedsgæld til Dem. - Jeg hjælper altid det svage køn.
Jeg ville gerne besøge Dem engang.
Gerne, hr. Forrest. Min Make William gik til Jesus for nogle år siden.
Vi bor hos min morbror, pastor Samuel M Cowan i Horn Lake.
Mary Ann, nu skal vi hjemad.
Farvel, mine damer.
- Han er en flot, ung mand. - Glem ham, Mary Ann.
Det var på tide, at De kom.
- Hvordan ved De, hvem jeg er? - Snakken går. Sid ned.
Der tales også om Dem. Nogle kalder Dem mirakelmager, andre heks.
- Jeg vil vide, hvad De gør og hvordan. - Jeg er en healer, eller medicinkvinde.
Jeg hverken årelader eller amputerer.
Men jeg kender til planterne her, hvad de gør, og hvad jeg kan gøre med dem.
- Hvordan ved De det? - Fra min mor og min mormor.
Kvinderne i min familie har været healere i tusind år.
Jeg lærer af indianere og læger.
Alle mulige kommer til mig, mine omslag og drikke lindrer smerterne.
- Jeg følger Jordens lov. - Jordens lov? Hvad pokker er det?
Jordens lov siger, at alle har evner, som vi skal bruge for at hjælpe hinanden.
Ifølge menneskets lov er visse hudfarver er bedre, og mænd er bedre end kvinder.
Det er ikke sandt, og derfor er alle så pokkers ulykkelige.
Derfor følger jeg Jordens lov.
Jeg har et problem. Jeg har mødt en køn, sød pige, som jeg vil giftes med.
Men hun er pastor Samuels yndling. Han synes ikke om mig.
Han synes heller ikke om mig. I hans øjne er vi syndere på vej til helvede.
- Men jeg ved mere end ham. - Som hvad?
- Kigger du op på stjernerne? - Jeg elsker, når de oplyser himlen.
Alle stjerner har deres plads, ligesom pastoren og folk i samfundet.
Af og til er der en komet, som farer hen over himlen.
Den lyser stærkere og går sin egen vej. Du er den komet, dreng.
Du skal ikke blive en bonde med jord under neglene.
Du skal få et stort hus, et firma og lede mænd i kamp en skønne dag.
- Jeg vil jo giftes med Mary Ann nu. - En ting skal du vide om de kristne.
- De elsker omvendte syndere. - Og det er jeg jo.
- Hed De Woods? - Nej, Nathan Bedford Forrest med to R.
Så vidt jeg forstår, vil De bede om lov til -
- at gifte Dem med min uskyldige, smukke niece Mary Ann.
Ja, sir.
Stemmer det, at De er kommet for at anmode om hendes hånd i ægteskab?
Det stemmer.
"Da lod Herren en dyb søvn falde over Adam."
"Mens han sov, tog han et af hans ribben og lukkede til med kød."
"Af det ribben byggede han kvinden og førte hende til Adam."
"Adam sagde: Nu er det et ben af mine ben og kød af mit kød."
"Hun skal hedde kvinde, for af manden er hun taget."
"Derfor forlader en mand sine forældre og binder sig til hende. De bliver et kød!"
Forstår du, hvad skriften betyder?
Jeg har kun gået i skole i måneder og kender ikke Bibelen. Jeg ved det ikke.
Gud taler om ægteskabets alvor. Forstår du ikke det?
Jeg ville blive en perfekt mand for Deres niece.
Jeg vil ikke tillade, at I omgås, og slet ikke at I gifter jer!
- Hvad tænker du dog på? - Jeg ville blive en god mand for hende.
Ifølge dit ry er du en løgner, en ballademager og en fyldebøtte.
Mary Ann er en kristen pige.
De har ret, sir. Netop derfor agter jeg at gifte mig med hende.
Mor, det går, ligesom jeg håbede.
- Vil du virkelig gifte dig med ham? - Ja, det vil jeg.
Kan du huske vores samtale?
Mor, jeg vil gifte mig med Nathan Bedford Forrest.
De kommende 20 år udvidede Nathan Bedford Forrest sit firma -
- og blev en af Sydens mest velhavende mænd.
1861, da krigens mørke skyer ventede i horisonten -
- begyndte skattekrigen mellem nord og syd at påvirke Forrests virksomhed.
- Mange tak, frøken. - Abigail, hvordan har den lille det?
Vi sendte vores læge over til jer, og hun kommer sig godt efter faldet fra hesten.
Frue, hun var dårlig, men nu har hun det meget bedre. Tak, frue.
Det var dejligt at høre.
Nathan, jeg er bekymret over den urolige stemning.
Hvad tror du, den betyder?
Det handler om penge. Sydstatsfolk vil forenkle, dem i nord det modsatte.
Hvordan påvirker skattekrigen vores virksomhed?
Ja, den gavner os ikke. Jeg har lyst til at banke fornuft i dem i Washington.
Skat, hids dig nu ikke op.
Hvorfor spekulerer du?
Når vi nu taler om dit temperament -
- ville jeg sætte stor pris på, at du går med i kirke på søndag.
Menigheden vil møde dig.
Ligesom jeg bekymrer de sig om din frelse.
Jeg behøver ikke høre på det tomhjernede halløj.
Livet er bedre som kristen, elskede. Gud elsker dig og vil frelse dig.
Din bekymring for min sjæl er rørende -
- men hvorfor læse en ubegribelig bog? Gud hjælper dem, der hjælper sig selv.
Ja, nu koncentrerer vi os om at hjælpe familien.
- Ja, der er nok hårde tider på vej. - Hvorfor tror du det?
Nordstatsfolkene vil ikke lytte. De tror, at Boston er universets midte.
KRIG
Kort efter at Lincoln blev taget i ed som USA's præsident i 1861 -
- angreb separatiststyrker Fort Sumter i South Carolina. Borgerkrigen var kommet.
To måneder efter kampenes start -
- besøgte Nathan Bedford Forrest og hans søn et rekrutteringskontor.
Mine herrer. Nu da Tennessee vil træde ud af unionen -
- bør man melde sig til hæren.
- Alle vil bryde ud nu. - Fint. Lad os skyde nogle nordstatsfolk.
- Hvad siger du, Nathan? - Vi skal, Lincoln har invaderet os.
Det er overstået inden jul. En sydstatsmand kan ordne fem nordfra.
Nathan, et ord under fire øjne?
Nathan, jeg har kendt dig længe, og jeg kendte din far.
Han var en god mand.
Han forlod os alt for tidligt, i 1837. Han var vist en god smed?
Giftede din mor sig ikke igen?
Pyt med det. Når du skriver under, melder du dig som menig i hæren.
Det betyder, at du havner i kaptajn Whites beredne geværenhed.
- Hvem er drengen? - Min søn Willie.
- Vil du være sydstatssoldat? - Jeg vil jage nordstatsfolk med far.
De er vist grimme og stinker af stald. De omgås med Satan.
- Du har ret, det har jeg selv set. - Værre end skadedyr.
Nathan, han er lidt for ung ifølge loven.
Hans alder. Jeg sørger for, at han kommer med.
Nathan Bedford Forrest blev hvervet som menig i sydstatshæren -
- men steg i graderne til sergent, da han red godt og var en god leder.
Godmorgen, boss.
Jeg er sydstatsofficer nu, med mit eget kompagni.
- De er vist til hest, sir. - Ja, i kavaleriet.
Vil I melde jer?
- Må vi ride med Dem? - Ja da.
Og våben? Får vi vores egne geværer?
I får jeres egne våben og bliver trænet som rigtige soldater.
- Herren være lovet. - Hvem vil kæmpe for Jefferson Davies?
Hvad med vores frihed, sir?
Tal med Apollo om det, så siger han, hvad jeg mener om det.
- I kæmper blandt de bedste i Syden. - Vi bliver helte alle sammen.
Jeg er stolt over at være jeres leder.
- Ville De tale med mig, sir? - Jeg har gode nyheder, Apollo.
Dine folk har villet diskutere vilkårene og deres frihed.
Jeg lukker min slavehandel i dag.
Undskyld, sir. Kan jeg gå ud fra, at De giver os vores frihed?
Ja, Apollo. I er frie.
Men, sir... Deres firma? Og pengene?
Firmaet må tage tabet.
Gud velsigne Dem.
De, der vil, kan blive som arbejdere, og de, der vil gå, er frie.
Det forstår jeg, sir.
Det første slag ved Murfreesboro i Tennessee. Den 13. juli 1862.
GENERAL SAMUEL COOPERS HJEM RICHMOND I VIRGINIA
Det er en ære, senator Haynes.
Tak, fordi De er kommet helt fra Tennessee for at tale med mig.
Jeg sætter stor pris på, at De tager Dem tid til at møde mig.
Deres brev fokuserede meget på Deres bekymring over -
- at forfremme Nathan Bedford Forrest til brigadegeneral.
Ja, general. De skal vide, at det tynger mit hjerte at komme hertil i dag.
Derhjemme er der intet, vi hellere vil have -
- end en vaskeægte helt fra Tennessee.
- Så De støtter ikke en forfremmelse? - Afgjort ikke.
Er han uegnet i stillingen?
Han er uegnet som officer, uanset grad, i sydstatshæren. Basta.
Det var hårde ord, senator. Vær venlig at forklare.
Det er ikke rygter, for jeg har selv set det.
Jeg har haft fornøjelsen af at deltage i to officersmøder med manden.
Det var møder, hvor man drøftede strategier -
- og idéer for at sende nordstatsfolkene tilbage, hvor de kom fra.
Disse møder kan være produktive.
Under mødet, hele mødet, sad Forrest på sin røv -
- med korslagte ben som en indianer.
Han sagde ikke et ord og bidrog ikke til konversationen.
Det minder om min førstefødte, da han var fem år.
Netop, helt respektløs. Han mente ikke, at han behøvede at være der.
Hvad mere?
Ved det andet mødet havde Forrest sine private vagter med.
En del officerer gør sådan.
General, hans vagter var sorte. Helt sorte!
De var hans slaver, han er stolt af det. Han tiltaler dem ved fornavn.
Milde Moses. Det virker lidt usædvanligt.
De andre officerer vil ikke arbejde sammen med ham. De forstår -
- at der skal være orden på slagmarken.
Forrest er kun en gorilla.
Senator, jeg lover at se på sagen.
Jeg vil bede Dem, så snart De kan, få rapporter fra de andre officerer.
De er måske ikke enige med Dem -
- men jeg ser gerne, at de bestyrker Deres iagttagelser og Deres fortælling.
- Det tager tid, men jeg sørger for det. - Så venter jeg på at høre fra Dem.
Den 21. juli 1862 forfremmes Forrest til brigadegeneral i sydstatshæren.
Jaha.
Salvie til at beskytte dig.
Rosmarin til din hukommelse.
Bjergenes velsignelse for en sikker rejse.
Undskyld, men de her har du ikke brug for, hvor du skal hen.
Doktor. Nu er de brudt igennem fronten på tre steder. De må evakuere.
- Jeg kan ikke. Jeg skal pleje mændene. - Gør de klar, der kan gå, og tag væk.
- Jeg vil se, om han kan rejse sig og gå. - De må klare Dem selv, doktor.
- Jeg kan ikke, doktor. - Han kan gå i de her.
- Hvem er De? - Mor Thorn.
Giv ham dem på, så kan han gå. Sig, at han skal lave en stok.
Der er mange døde grene, så tag ikke en fra et levende træ.
På med støvlerne, dreng. Du kan gå.
Her, brug det her. Det er jo dit.
Af sted. Sig til officeren, at han ikke skal skyde noget, I ikke vil spise.
Hvordan gjorde De det? Jeg kunne ikke få ham til at gå.
Det er mig. Vi har ingen fine doktorer her. Jeg helbreder.
Togter ved Vicksburg i Mississippi December 1862
Han skal møde sin skaber.
Jorden er ikke parat til ham endnu.
De kan ikke gøre noget. Han er borte.
Måske ikke.
Jo, kan jeg gøre noget.
Helende ild, det reneste af elementerne.
Milde skaber!
Jeg har aldrig set noget lignende.
OBERST ABEL STREIGHTS HOVEDKVARTER
Opgaven: Af tage mod nord og stoppe nordstaternes jernbane ved Chattanooga.
Ja, Williams? Hvorfor hører jeg skudvekslinger? Snigskytte?
- Nogle træfninger giver problemer. - Træfninger? Hvor?
- Jeg ved det ikke, sir. Vi løser det. - Ja, gør det.
- Ja, Williams? - Alle er til stede, sir.
Ligesom i går er alle til stede. Alligevel hører jeg skud i det fjerne.
Ja, sir. Vi arbejder på det.
- Skuddene holdt mig vågen i nat. - Også mig.
Williams, der kommer en rekognosceringsgruppe i morgen.
Jeg vil vide, hvem ballademagerne er, forstået?
- Ja, sir. - Gør noget ved det.
- Hvorfor hører jeg det stadig, Williams? - Flere træfninger end forventet, sir.
Hvor kommer de fra?
- Vores spion fangede en af dem en tid. - Hvorfor kun en tid?
Fangen stak desværre af, sir.
Williams, hvad havde den kortvarige fange at sige?
Det er en stor kavalerigruppe, ledet af general Forrest.
- Forrest? Nathan Bedford Forrest! - Jeg ved det ikke, sir.
Okay. I morgen fordobler vi styrken, forstået?
- Vi knuser de skiderikker, forstået? - Absolut, sir.
Williams!
- Hvem pokker beskyder os med kanoner? - Det er nok Forrests mænd, sir.
- Hvor længe har det stået på, Williams? - I over en uge, sir.
Og hvor fik de kanonen fra?
- Kun en lille styrke rejser så hurtigt. - Det håber jeg, sir.
I morgen slår vi til midt på dagen.
- Og stopper fremrykningen? - Kun i kort tid.
Jeg vil vise general Forrest, hvem han har at gøre med.
Oberst.
Williams, jeg er forbandet træt af det her!
15 dage nu! 15 dage!
Hvorfor har de ikke mod til at kæmpe som mænd? De fordriver os!
Det er sikkert deres plan, sir.
Okay. En dag til, så nærmer vi os Cedar Bluff.
Ved vi, hvor store styrker han har?
Det er svært at sige, sir.
Så sætter vi en stopper for det her. Vi knuser dem som de kryb, de er.
Syd for Cedar Bluff i Alabama Den 3. maj 1863
- Kan I se noget? - Nej, sir.
- Jeg ved, de stadig er der. - Hvornår holder det op med at regne?
Aldrig. Vi vinder ved det.
- Den gør alting meget glat. - Nordstatsfolkene er ikke vant til det.
De beklager sig sikkert over vejret.
Hvad stiller vi op med Streights mænd?
Spørg løjtnanten, hvor meget artilleri vi har tilbage. Hvor mange fanger har vi?
- Omkring 30 lige nu. - Vi får snart mange flere.
Pas nu på, generalen har en plan.
Løjtnant, vi talte netop om Dem.
Generalen vil vide, hvor meget artilleri vi har tilbage.
To, der kan affyres.
Hvor meget artilleri har vi, som ikke kan affyres?
Måske ti, men de virker ikke. Nordstaterne har ramt de fleste.
- Har de stadig hjul og vogne? - Ja, jeg tror, vi har ti.
Så vi har to, der fungerer, og ti, der kan rulle?
- Ja, med lidt arbejde. - Hvad tænker De på, general?
- Det skal se, som om vi har en masse. - Hvad er formålet med det?
- Han har fået tæv. Han skal overgive sig. - Det kan de ikke mene, general.
Jo.
- De har tre gange så meget infanteri. - Det ved han ikke.
Sæt nu det fungerer.
- Hvad skal jeg gøre? - Stil alt artilleri i en cirkel.
- Og kavaleriet? - Vis ikke alt, men hav dem derude.
Hvor hurtigt kan De være klar? Skynd Dem.
Skal de bruge ekstra kanoner, så tag nogle træstammer.
Javel, sir. Jeg vil forsøge.
"Oberst Streight, jeg kræver, at Deres styrker kapitulerer som krigsfanger."
"Ellers møder de sværdet. De ved, at jeg har en overlegen styrke."
"Jeg stiller dette krav for at mindske blodsudgydelsen."
"Jeg er, sir, med al respekt Deres trofaste tjener."
"Nathan Bedford Forrest, brigadegeneral i sydstatshærens kavaleri."
Sig til general Forrest, at jeg møder ham her i skoven om fem minutter.
Javel, sir.
Jeg kapitulerer ikke uden at vide, at Deres styrke svarer til min.
- Gode Gud, hvor mange kanoner har De? - Jeg har talt omkring 15.
De fleste står bag bakkerne.
Vi afslutter det her nu. Jeg har folk nok til at tæve Dem.
Der ser ud til at være mange.
Og der er der.
Ved De hvad? De kan beholde Deres pistoler og Deres bagage.
Jeg giver Dem også mad og vand.
Hvordan kunne De narre mig? De har måske 400 mand, jeg har 1700!
Jeg kunne have slået Dem i kamp!
Her kaldes det en antagelse, sir.
Jeg forlanger, at De afleverer vores våben, så vi kan slås til det sidste.
I krig og kærlighed er alt tilladt.
Tak.
Jeg blev så glad, da jeg høre, at du fik orlov til at rejse hjem.
Ja, frue. Jeg har ikke været hjemme i 18 måneder.
- Fredens dage. Hvordan går det Willie? - Han er blevet en fin sydstatsofficer.
Ligesom sin far.
Mary Ann, Lincoln begår så mange krigsforbrydelser, at vi ikke kommer frem
For nylig har man ophævet habeas corpus i alle nordstaterne -
- for at lukke munden på krigsmodstanderne.
- Hvad så med flådeblokaden. - Hvad andet kan man forvente?
- Det slag burde ikke have fundet sted. - Krigen burde ikke have fundet sted.
Vi havde ikke siddet i denne knibe uden Lincoln.
Nordstaterne er forrædere.
- De synes, at de er meget bedre. - Det vil de have os til at tro.
Nordstaterne trykker løgne om os.
Det stod, at jeg bruger kvinder som skjolde og slår jer med kæder.
Og jeg drikker af kaffe af nordstatskranier og spiser spædbørn.
Sikke noget sludder.
Jeg har noget hjemmebrændt, det bedste på denne side af Mississippi.
Nej tak. Mine mænd drikker også for mig.
Mit folk vil aldrig få 16 hektar og et muldyr.
Alle rige tager nordpå.
Hvorfor siger de, at vi kæmper for slaveriet?
Se os. Slaveriet er dødt.
Drenge, vi må hellere gå i seng, inden vi går i hegnet.
Den 10. juni 1864 leder Forrest 3.500 mand -
- mod 8.000 føderale soldater ved Brice's Crossroads i Mississippi.
Senator, jeg håber, De fik en rolig, hændelsesløs rejse.
Det er to år siden vores seneste møde, og jeg ventede på korrespondence -
- angående Deres mening om Nathan Bedford Forrest.
Der er sket meget siden da. Officererne vil ikke kritisere Forrest.
- Har De ændret mening om ham? - Bestemt ikke.
De seneste to år er han blevet en legende blandt sine folk.
Han er farlig, general! For staten og for vores sag!
Senator, i generalmajor Forrests seneste slag -
- i det nordlige Mississippi, ved Brice's Crossroad, en lille by ved Baldwin...
Jeg kender til slaget.
Mødte Forrest general Samuel Sturgis.
Sturgis rådede over mere end 8.300 mand.
Forrest havde 3.500 kavalerister.
Sturgis blev ordentligt og resolut besejret -
- ved Brice's Crossroads.
Sturgis retirerede til Memphis med tropperne i uorden.
Forrest tilfangetog 1.600 mand og en forsyningsline, vi har glæde af.
Lokalbefolkningen kalder det "Røvfuld som i Mississippi".
Jeg vil ikke tage generalmajor Forrest ud af tjenesten.
Jeg ville ønske, at jeg havde et dusin som ham.
Så kunne vi have vendt krigen til vores fordel.
Og vores tropper? De dræber ham måske!
Og hvis de ikke gør det, så gør jeg det måske selv! Farvel!
Vær stille, dreng. Du er ikke død endnu, men du skal lade som om.
Hvem fanden er De?
Du har dræbt min søn!
Jeg har ordre til at få alle væk. Forsvind.
Han gør ikke modstand mere! Lad os være!
- Frue, mine ordrer... - Du har lige udført dine ordrer!
En kvinde har ret til at begrave sin søn!
Gå tilbage til dit kompagni. Jeg vil hente min dreng hjem.
Ja, frue.
Sumpens vand, dybt og mørkt Hver hemmelighed du skjuler
Det var på tide, at du vågnede, Stuart.
- Er det her himlen? - Ligner jeg engel?
Ikke helt, men jeg har ikke været på et bedre sted længe.
Hvem er jeg? Hvem er De?
Mor Thorn. Det her er min sump. Nordstaterne skød dig, jeg tog dig med.
- Jeg var udkig, vi skulle overrumple dem. - Men de fik dig først.
Er verden ikke slem nok, uden at I mænd dræber hinanden?
- Det er krigen. - De riges krig. De tvang dig, ikke sandt?
Jo, frue.
Du er fra Columbia. Du har ridset det i dit bæltespænde.
- Har de taget Columbia? - Nej, men Sherman kommer hertil.
Jeg har kusiner i Pennsylvania, hos Sherman. Jeg vil ikke slås mere.
Det behøver du ikke. Når du er helet, tager du mod vest.
Jeg kender en passage gennem bjergene. Der er liv og frihed der.
- Jeg kan ikke svigte sydstaterne. - Vil du skyde dine kusiner?
Nej, frue.
Du og mange med dig ridser navnet på deres hjemby i deres bæltespænder -
- hvis de bliver dræbt, hvor ingen kender dem. Jeg ved, at Syden er dit hjem.
Men slaveriet er Jordens største ondskab. Det er godt, at det er slut.
Men landet heler først, når krigen er forbi. Tag mod vest.
Alle tror, at du er død.
Vender du tilbage til krigen, så dør du.
Du kan stifte familie der.
- Vil du give min familie besked? - Jeg skal nok fortælle dem det.
Jeg er sulten, har du noget mad?
Er der noget, jeg har, så er det mad. Hvil dig, så henter jeg noget.
- General, jeg har en vigtig besked. - Læs den for mig.
"General Lee har kapituleret med Virginias armé den 9. april."
"Sydens selvstændighedskrig er forbi."
"Meld Dem hos USA's hær for at overdrage våbnene og få instruktioner."
"Med venlig hilsen, sydstaternes regering."
Livets kredsløb, nådens nav.
Magien beskytter dette hellige sted.
Himmel over, jord under Velsign nattens mørke
Ved månens magt Beskyt dem i min pleje
Må vandet altid strømme Må helingen fortsætte
Da krigens skyer blev spredt og genopbygningen begyndte -
- vendte Nathan Bedford Forrest hjem til sine firmaer og fik ofte besøg.
- Hvad med området derovre? - Det ser stenet ud. Det duer ikke.
Johnny!
Goddag, general. En fornøjelse.
- Johnny, min hustru Mary Ann. - Frue.
Det her er min gamle løjtnant.
Godt at se dig. Hvad laver du her?
Jeg vil præsentere dig for en organisation.
Det lyder interessant, hvad hedder den?
Den hedder Ku Klux Klan, eller KKK.
- Hvad er det for et navn? - Det er noget vås. Vi fandt på det.
I Pulaski, juleaften 1865.
- Hvad laver I, Johnny? - Vi hjælper krigsenker og forældreløse.
Og veteraner af alle racer.
- Hvad skal jeg gøre? - Møde George Washington Gordon.
- Jeg kender Gordon. - Får vi din støtte og dit lederskab?
Jeg hjælper jer på alle måde, jeg kan.
Må jeg tale med dig, Apollo?
Der kommer nogle herrer i aften, som du skal hilse på.
De har været her før, de er med i Ku Klux Klan.
Jeg har bedt dem starte en afdeling for sorte i Nashville.
De har været langsomme, men hvis du går med, hjælper det måske.
- Er du ikke interesseret? - Jeg har hørt om gruppen.
Ikke noget godt.
De skader folk. Nogle bliver lynchet.
Lynchet?
- Hvor pålidelig er den information? - Min bror har set det. Og præsten.
Føj for den. Forhåbentlig er det bare et par rådne æg.
Gør mig en tjeneste og kom med til mødet, så jeg kan udrede det her.
Selvfølgelig, sir.
- Abigail, vil du gøre mig en tjeneste? - Ja, frue.
Sig til hr. Forrest, at jeg er i kirken i aften, hvis han spørger.
- Hr. Forrest har jo gæster. - Det er jeg klar over.
Frue, det her er usædvanligt.
Jeg vil ikke være her i de herrers selskab, Abigail.
Sig til hr. Forrest, hvor jeg er, når han spørger.
Ja, frue.
Kom ind, Nathan.
- Det er længe siden. - Mor Thorn.
- Vil du hilse eller bede om råd? - Både og.
- Stedet ser ud som for 15 år siden. - Og for 1.000 år siden.
Hvad vil du, Nathan?
Jeg er gået med i en gruppe, som nu kalder mig deres leder.
Du taler om Ku Klux Klan. Jeg kender til dem. Du er snarere en frontfigur.
Måske. Jeg og nogle andre ville åbne en sort afdeling i Nashville.
- Det lyder næsten progressivt. - Ja, men jeg ved ikke...
Jeg ville have Apollo til at lede afdelingen, men det vil han ikke.
- Stoler du på Apollos dømmekraft? - Ja, han er en pålidelig ven.
De, der grundlagde klanen, kan have haft gode hensigter, men nu...
Apollo har sikkert fortalt, hvad han har hørt.
Det, jeg har hørt og set, var frygteligt.
Nathan, du er en mægtig mand, men jeg tror også, at du er god.
Jeg var imod krigen, men du bliver kendt som en stor krigsgeneral.
At være med i klanen trækker dit navn ned i snavset. Du ved, hvad du skal gøre.
Kan du ikke stoppe dem, skal du trække dig hurtigst muligt.
Sig til Mary Ann, at du vil døbes.
I 1867 gik Nathan Bedford Forrest med i Ku Klux Klan og blev deres leder.
Forrest forlod organisationen lidt over et år senere -
- med kaos i gruppen og brug af vold -
- og andre "kontraproduktive" metoder som begrundelse.