WWW.MY-SUBS.COM
După tot ce am văzut,
nu mai există nimic care să ne înfurie.
Dar ăsta...
Ăsta încă mă bântuiește.
Amityville, New York - 1976
Cu două luni înainte de implicarea noastră
familia Lutz a fugit de acasă în miezul nopții
pretinzând că locuința le era bântuită.
Biserica ne-a contactat pentru ajutor.
Voiau să vadă dacă noi puteam confirma activitatea
care a fost relatată de familia Lutz.
Bine, suntem gata?
Atunci să începem.
Vreau să stați cuminți și să închideți ochii.
Imaginați-vă într-un cerc de lumină albă strălucitoare.
Vă va proteja.
Cu un an înainte să se mute familia Lutz,
un tânăr pe nume Ronnie DeFeo,
și-a ucis în mod brutal întrega familie în casa asta.
Sperăm să descoperim dacă omorurile
au fost motivate de mânie
sau dacă...
Așa cum a declarat în instanță Ronnie DeFeo
a fost sub influența a ceva demonic.
Ce-ai făcut?
Ce-ai făcut?!
Trage.
Scumpo, ești bine? Ce vezi?
Lorraine?
Lorraine, ce se întâmplă?
- Trebuie să văd. - Gata.
E gata, e timpul să te întorci.
Ce se întâmplă?
Vrea să-mi arate.
Lorraine! Lorraine!
Dumnezeule!
Scumpo...
E în regulă.
A fost cel mai aproape de iad.
Investigația lui Ed și Lorraine Warren în cazul Amityville
a atras atenția mass mediei și
au pus-o sub ochii marelui public.
Între timp o posesie pe care mulți ar compara-o
cu cea din Amityville
a avut loc la mii de km distanță în Enfield, Anglia.
Acest eveniment l-ar implica pe Warren
într-unul din cazurile sale cele mai diabolice.
Bazat pe o poveste adevărată.
INCANTAȚIA 2
Eu și Kit ne furișăm diseară cu prietenul lui, Michael.
Apropo, vrea să te cunoască.
Nici vorbă. Dacă află mama, mă omoară.
Nu trebuie să afle.
Ține asta.
Cody mi-a dat înapoi planșa cu spirite pe care am făcut-o.
Cred că-l voi lăsa pe Kit să-mi dea un sărut franțuzesc.
Ce? Nu se poate!
Ce faceți?
Janet, dă-mi aia!
Și treceți amândouă în casă. Haideți.
Ma-Ma-Ma-Margaret...
Margaret! Johnny!
Janet! Billy!
Bună, cum ți-a mers azi?
Nu foarte bine.
De ce? Ce s-a întâmplat?
E o poveste lungă, am să-ți spun mai târziu.
Bine.
Ce-ce-ce faci, Bi-Bi-Bi Billy?
Taci, Peter!
- Lesbiano. - Ce, vorbești despre mama ta?
- Mulțumesc, Camilla. - Nicio problemă.
E un idiot, ignoră-l.
B-b-b bine...
Reședința Hodgson Enfield, Anglia - 1977
Nu voi putea plăti chiria luna asta.
Trebuie să-i suni.
Nu, vorbește tu cu ei și spune-mi și mie.
Sunt calmă!
Ceea ce nu înțeleg e de ce nu mă poți ajuta tu?
Nu! N-a plătit de trei luni pensia alimentară.
Am ajuns!
- Perfect. - Bună, mamă!
O zi bună și ție.
Janet...
Ca și cum nu aveam destule probleme am primit un telefon
de la directoare și mi-a zis că te-a văzut fumând.
Nu-i adevărat! Nu am fumat.
- Îți promit. - Ai cumpărat biscuiți?
Nu asculți? Am vorbit cu doamna Mor le telefon.
Cum poți sta acolo și să mă minți așa?
- Nu mint! - Ba minte.
Toată școala știe.
Fuma cu Camilla.
Taci, ești un mincinos, Johnny!
Mamă, a-a-ai spus...
Nu Billy, n-am cumpărat nenorociții de biscuiți...
Pentru că nu avem bani!
Vine mama.
Nu te mai juca cu asta, spală-te pe dinți.
Bine.
Hei, pare că arde tot orașul.
- Uite ce am găsit. - Biscuiți!
D-d-dar ai spus că n-avem bani?
Ei bine, oricum am vrut să mă las de fumat.
- Margaret? - Da?
Ai uniformă pentru mâine?
Da, mamă, mă pregătesc.
- Johnny, te speli pe dinți? - M-am spălat deja.
Billy, repede la culcare.
Vin mamă!
De unde ai asta?
Eu și Camilla am făcut-o la școală.
Nu arată prea bine.
Funcționează, jur!
Am întrebat multe lucruri.
Vino să-ți arăt.
Bine.
Ce să întreb?
Nu știu, orice vrei.
Bine.
Eu și sora mea vrem să știm
dacă există vreun spirit care vrea să comunice cu noi.
Vine tata acasă?
Există vreun spirit care poate să răspundă la întrebarea mea?
Nu-ți face griji,
e un joc stupid, nu e real.
- De ce ai lovit ușa! - N-am făcut-o.
Ce un copil ești!
A spus că n-a fumat.
Cred că n-ar trebui s-o chinui, Pegg.
Dumnezeu știe. Ai fumat în școală, nu?
Mult.
Dar nu mă deranjează ceea ce a făcut,
ci faptul că nu mă mai ascultă, Peggs.
E doar o etapă.
Aș putea s-o pedepsesc, dar am să mă simt vinovată
pentru că știu că nu e chiar vina ei.
Își iubește tatăl.
I-a fost foarte greu când a plecat, sărmana.
Dar trebuie să fac ceva, nu pot ignora, nu crezi?
Nu-mi place să întreb, dar i-ai spus lui Richard despre asta?
Aș fi făcut-o dacă l-aș fi văzut.
Idiotul.
Acum trebuie să fac ambele treburi
și sunt pe jumătate mama care am fost, sunt...
Un rebut Peggy.
Nu ești, Peggy. Ești prea dură cu tine.
Nenorocita!
Ne vom întoarce la vânătorii de fantome din viața reală,
Ed și Lorraine Warren...
Ne vor spune despre experiențele lor din casa din Amityville.
Acum am să vorbesc cu următorul meu invitat, dr. Steven Kaplan
care spune că investigația
făcută de soții Warren în Amityville...
E un nonsens.
De ce e așa?
S-a demonstrat deja că Amityville a fost un fals.
N-a fost dovedit.
Ba da!
Familia Lutz a inventat totul ca să profite de publicitate.
Nu este adevărat!
Vedem asta tot timpul.
E ușor să privești din exterior
și să spulberi povestea,
dar altceva e să fii acolo și experimentezi pe pielea ta.
Nu trebuie să merg pe Luna să știu că nu e făcută din "brânza verde".
Ascultați, Ed Warren n-a văzut niciodată o casă
care să nu creadă că-i bântuită.
De vreme ce soția lui
suflă fum și sună din clopoței
și toți ceilalți încep să creadă în fantome.
Ce fel de doctor ești?
Haide, Warren, dă dovadă de clasă.
Nu voi da dovadă de clasă cu cineva
care vine să spună minciuni despre mine și soția mea.
Ai grijă pe cine faci mincinos!
Și ce-ai să faci?
Am venit la acest show ca să informăm oamenii.
Dar de fiecare dată când deschid gura.
- Unul din acești idioți... - Ed!
Academicieni
apare și neagă ceea ce am făcut.
- Vrei să te calmezi, te rog? - Știu, știu.
Știu, număr până la zece.
Număr până la zece.
Bine, Billy, ești gata să cânți?
E în regulă, să încercăm din nou.
Gata?
A găsit o monedă strâmbă
pe o scară strâmbă.
A cumpărat o pisică strâmbă
care a prins un șoarece strâmb
și toți au trăit împreună într-o casă strâmbă.
OMUL STRÂMB
Bravo!
Te descurci grozav.
- Ia prăjiturica asta. - Biscuite!
Haideți.
La culcare cu voi.
- Noapte bună, mamă. - Noapte bună, scumpo.
Nu mânca prea mulți că te apucă setea la miezul nopții.
Bine?
N-o voi face.
Promiți?
- Noapte bună, copii. - Noapte bună, mamă.
Nu.
Ajută-mă.
Încetează.
- Janet? - Te rog!
Janet, Janet trezește-te, visezi.
Asta-i casa mea!
Nu, nu este.
Pleacă de-aici!
Cine ești?
Ce faci aici?
Mă joc cu Billy.
Lasă-l pe Billy în pace.
Janet, cu cine vorbești?
Trebuie să pleci de aici!
- Tu ești cea care ai invadat casa! - Janet, trezește-te!
O să-i spun mamei dacă nu te oprești.
- Am să-i rup gâtul! - Nu.
Te rog.
- Va muri cu Billy! - Nu.
Nu.
Hei, Janet?
- Nu. - Janet, e în regulă.
E în regulă, sunt aici.
Culcă-te la loc.
Nu te apropia de mine!
Lasă-ne în pace! Mă auzi?
Janet, ce faci! Nu e nimeni aici.
Asta-i casa mea...
Mamă!
Billy, ce este?
- E cineva în cortul meu. - Ce?
E cineva în cortul meu!
Vezi? Nimic. A fost doar un coșmar.
Atâta tot.
Treci în camera ta.
Doamne!
Janet...
Era să am un atac de cord, ce faci aici?
Cred că sunt somnambulă din nou.
Cum adică din nou?
Ești bine?
Ai febră.
Haide, să ne întoarcem sus, bine?
Ar fi bine să nu te duci la școală mâine.
Înapoi la culcare, bine?
Reședința Hodgson.
Bună, mamă.
Da, puțin.
Am mâncat ceva așa că nu mi-e așa de foame.
Da, sunt aici.
Știi când te întorci acasă?
Da. La revedere, mamă.
Casa mea!
Te-ai trezit devreme.
Nu am putut dormi.
- Ești inspirat? - N-aș spune asta.
Am avut un vis nebun.
Am văzut acest lucru când m-am trezit.
Nu mi-a ieșit din minte așa că...
Am crezut că asta ar ajuta.
Știu că nu sunt Picasso, dar
nu cred că e așa de rău.
Trebuie să ne oprim.
Putem ține prelegeri, dar gata cu cazurile noi.
Măcar pentru o vreme.
Bine.
Vrei să-mi spui de ce?
Pentru că dacă e din cauza showurilor sau a publicității,
nu o vom face.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
Bună dimineața.
Ai încredere în mine?
Știi că da.
Atunci te rog să ai încredere în mine acum.
Bine.
Și de ce ai face asta?
În caz că sunt somnambulă din nou.
Mamă?
Johnny?
Janet, ce se întâmplă? Ce este?
E cineva în cameră!
Nu e nimeni. Despre ce vorbești?
Mamă! E cineva în camera noastră!
Ușile de la dulap au început să se miște.
Janet, jur pe Dumnezeu că dacă inventezi...
Pentru Dumnezeu, m-a lovit!
Dumnezeule!
V-ați jucat cu asta?
Vă speriați reciproc?
Nu e de mirare că nu puteți dormi!
Dar mamă...
Nu, nu vreau să mai aud un cuvânt!
Înapoi la culcare!
Reședința Nottingham
L-am văzut cu ochii mei.
Nenorocitul a traversat camera.
- Ce? - Ei bine?
Am trecut prin casă.
De sus în jos, nu-i nimeni.
Ai intrat și în camera lui Margaret și Janet?
Da, în fiecare cameră.
Chiar și la subsol, nu-i nimeni acolo.
Ce face?
L-am învățat să sune clopoțelul când vrea să meargă.
Lasă-l să iasă.
U-u-uite!
A venit poliția.
Ce fac aici?
- I-am sunat eu. - Ce?
Trebuie să facă cineva glume cu voi, nu?
- Așa că... - Probabil, da.
Nu l-ați văzut personal, doamnă?
Nu.
Dar nu cred că inventează.
Nu de data asta.
Ei bine, trebuie să existe o explicație.
Domnule, de asta suntem aici, bine?
Adu-mi un scaun din bucătărie.
Vine din interiorul peretelui.
Ce anume? Poate șoareci?
Un șoarece mare nenorocit.
Ei bine...
Nu putem face nimic în privința asta.
Putem completa un raport și să explicăm dacă întreabă cineva.
Dar asta e tot.
Un raport?!
Genial!
La fiecare problemă există un formular de completat.
Pentru Dumnezeu!
Ascultă...
Cred că acest lucru e dincolo de noi.
Preotul ne e prieten de familie, am să-l rog să te sune.
Judy?
Scumpo.
Ce se întâmplă?
Mamă...
Cine-i aia?
Treci înapoi...
Cine ești?!
Spune-mi cine ești!
Mamă! Mamă, trezește-te!
Ce vrei?!
Îmi pare rău, Lorraine.
Ești bine?
Sunt bine.
- Dnă Hodgson. - Da.
Numele meu e Kent Allen de la televiziunea Wide Angle.
Aș vrea să vorbesc cu tine despre
ce s-a întâmplat acasă la dvs săptămâna trecută.
Cum ai aflat?
Polițiștii au depus un raport și...
Ne-a surprins pe mulți.
Aș prefera să n-ajung la televizor, dacă nu te superi.
- Bună ziua. - Încă se întâmplă?
Pentru că dacă da, făcându-ți cunoscută povestea
ai avea cea mai bună șansă să obții ajutor.
- E gata? - Începem.
În spatele ușilor acestei case
care pare normală din nordul Londrei,
o familie trăiește un coșmar.
M-am uitat pe fereastră
limpede că lumina zilei și am văzut-o pe micuța Janet
prin aer ca și cum plutea.
Așa că, ne-am întors înăuntru
și erau jucării care zburau prin toată camera.
Una din ele m-a lovit atât de tare în față că mi-a dat sângele.
Am văzut scaunul alunecând singur pe podea
pe o distanță de câțiva metri.
Am verificat daca nu-s ceva fire,
dar n-am găsit nimic ca să pot explica asta.
Maurice Grosse e consultant în inginerie
și a investigat aceste incidente
pentru Societatea pentru Cercetare Psihică.
Nu cred că există niciun dubiu
că numărul mare de incidente documentate în acest caz
e absolut șocant.
Dar Anita Gregory,
parapsiholog și lector la Politehnica North London
nu e convinsă.
Personajele principale sunt copii.
Iar copiii fac farse foarte ingenioase.
În centrul acestor incidente îngrozitoare
e Janet Hodgson de 11 ani.
Recent le-am intervievat pe Janet și pe sora ei de 14 ani, Margaret.
Ce va urma vă va lăsa muți de uimire.
Cum vă simțiți să locuiți într-o casă bântuită?
Nu știu, n-am mai avut de-a face.
Am fost o familie normală înainte de toate astea.
E mai rău de când dl Grosse a început să vorbească cu ea.
Ce vrei să spui?
Să-i pună întrebări.
Să răspundă cu o lovitură pentru da și cu două pentru nu.
Genul ăsta de lucruri.
Și ce crezi că se va întâmpla dacă încercăm să vorbim acum?
E cineva acolo?
E cineva acolo care vrea să comunice?
Repet, e cineva acolo?
Nimic?
Nu e o cutie muzicală, nu?
Janet, ești bine?
Janet?
Janet, te simți bine?
Nu-mi mai spune Janet!
Nu e numele tău?
Janet doarme...
Iar eu vorbesc.
Ei bine, cum să-ți spun?
Care-i numele tău?
N-aveți ce căuta aici.
Numele meu e Maurice Grosse.
Cine ești tu?
Asta-i casa mea!
Ieșiți imediat.
Nu, nu e casa ta.
Cum te numești?
Cioc, cioc...
Foarte bine.
Cine e acolo?
Bill, Bill, Bill. Bill!
Bill și mai cum?
Numele meu e Bill Wilkins.
Și am 72 de ani.
De unde vii?
Vin din mormânt.
Cum ai murit?
Mi-am pierdut vederea și am avut o hemoragie.
Am adormit și am murit în scaunul din colț.
De ce ai venit aici?
Îmi place să-i aud țipând.
De ce nu ne lași în pace!?
Taci, nenorocito!
Janet, scumpo...
- Te iubesc. - Îmi pare rău.
Janet?
Casa întâmplărilor ciudate
Peggy, ce voi face?
Nu trebuie să te gândești la asta în seara asta și...
Tu și copiii puteți sta aici cât doriți.
Ma-mama...
Billy, ar trebui să fii gata de culcare.
Am crezut că ți-ar plăcea niște biscuiți.
Mulțumesc.
Baron?
Era un om strâmb
a mers un kilometru strâmb.
Nu. Mamă!
- Mamă! Mamă! - Ce e? Ce se întâmplă?
Cine e?
- Omul strâmb. - Ce-ai spus?
Despre ce vorbești?
Omul strâmb.
Calmează-te și spune-mi ce s-a întâmplat.
- Ce s-a întâmplat? - Ce e?
Nu știu, cred că a fost un coșmar.
Omul strâmb a mers
și a sunat din clopotul strâmb
și așa... sufletul lui strâmb
s-a scufundat în iadul strâmb.
Și-a ucis familia strâmbă...
Și a râs strâmb.
Janet, nu!
Janet!
Doamne!
Nu!
Chemați o ambulanță!
Asta-i casa mea.
Plecați imediat.
Nu, nu e casa ta.
Cum te numești?
Cioc, cioc...
Foarte bine.
Cine-i acolo?
Bill, Bill, Bill. Bill!
Bill și mai cum?
Numele meu e Bill Wilkins.
Și mai am 72 de ani.
Ce vă spune vocea asta?
Pare confuz.
E senil?
Vocea de pe această casetă
e a unei fetițe de 11 ani.
Familia ei a venit la biserică pentru ajutor?
Da, dar...
Adevărul e că n-am vrut să ne implicăm.
Cazul a devenit un circ media.
Îl numesc Amityville englezesc.
Grozav!
Ți-e teamă că e o farsă?
Capacitatea Bisericii de a ajuta depinde de reputația oamenilor.
Și ce vrei să facem?
Vrem să zburați la Londra.
Pentru trei zile. Ca să fiți...
Ochii și urechile noastre neoficiale.
Nu trebuie să faceți nimic.
Dacă este o farsă vă întoarceți și plecați.
Dar, dacă nu este...
Atunci există o familie în Londra
care are nevoie disperată de ajutorul vostru.
Mulțumesc pentru încredere, părinte.
- Anunțați-mă. - Bine.
I-am spus că vom discuta.
Nu este nimic de discutat.
Scumpo, l-ai auzit.
Nu vor să ne implicăm, doar să observăm și să raportăm.
Am respins multe cazuri,
dar n-am refuzat să ajutăm o familie.
Am avut o viziune în Amityville.
Era aceeași pe care am avut-o acum 7 ani.
Am avut o premoniție a morții tale.
De asta te-ai încuiat opt zile?
Mi-ai văzut moartea?
Și tu ai văzut-o.
Demonul din desenele tale este real.
Amândoi am văzut același spirit inuman.
E un avertisment, dacă vom continua să facem asta,
vei muri.
Viziunile tale sunt un dar de la Dumnezeu.
Și dacă Dumnezeu îți arătă moartea mea, o face cu un scop.
Poate ar trebui să prevenim să se întâmple.
Haide. Nu ne dăm bătuți.
Dacă vom merge și dacă vom face acest lucru...
Va trebui să-mi promiți că vom fi doar observatori.
Dacă se transformă în ceva periculos,
vom spune bisericii și vom pleca.
Promite-mi.
Promite-mi, Ed!
Îți promit.
Domnule și dnă Warren,
sunt Maurice Grosse, vă mulțumesc foarte mult pentru că ați venit.
Cred că veți sta în casa
Hodgson, este corect?
Întotdeauna e cel mai bine să fii acolo.
Da, sunt de acord.
Aici e.
Am ajuns.
Ed, am înregistrat niște lucruri șocante.
Cred că vei fi tare impresionat când le vei vedea.
Grozav, aș dori să aud casetele alea.
Lucruri foarte interesante.
Vic, Nottingham. Bună, Vic.
- Bună, Ed Warren. - Bună.
Încântat.
Și ea e Peggy, Peggy Hodgson.
- Mă bucur să te cunosc, Ed Warren. - Încântată.
- Soția mea, Lorraine. - Încântată.
- Bună. - Bună.
Ei bine, eu plec, Pegg.
Salută-i pe copii din partea mea.
Da, desigur.
- A fost o plăcere. - La fel.
Iată-ne, Peggy.
Poftiți.
Suntem doar eu și Janet.
Ceilalți copii stau cu ei.
Aici dormeau fetele, dar...
- N-am mai folosit-o. - De ce nu?
E locul unde a avut loc cea mai mare parte a activității.
Ne-am făcut griji că cineva ar putea fi rănit,
așa că am ținut-o închisă.
Am înțeles că Janet a levitat?
S-a întâmplat tot aici?
- În mod repetat. - Da.
De asemenea, am poze cu asta.
Aș dori să aud versiunea dnei Hodgson, dacă nu te superi.
Vecinii ne-au donat crucifixe.
Le-am atârnat în speranța că lucrurile nu vor mai evolua.
- A funcționat? - Nu.
Auzim toată noaptea.
Bună, sunt Lorraine.
Te deranjează dacă iau loc?
Știi de ce am venit?
Mama ta mi-a spus despre ce se întâmplă
și sunt aici să vă ajut dacă pot.
Vrei să vorbești despre asta?
Când eram de vârsta ta,
mi-am vizitat mama la spital
și... am văzut un înger.
Da.
Era
chiar lângă patul unui băiețel
și îi mângâia bărbia cu tandrețe,
apoi s-a oprit.
Și s-a uitat la mine.
Firește că mama și asistentele nu m-au crezut...
Dar eu știu că a fost real.
Uite, știu cum e.
Știu cum e să-ți pierzi prietenii pentru că ești diferită.
Dar mai știu că...
O persoană poate schimbă totul.
Și tu trebuie să te deschizi.
De unde ai știut că poți avea încredere în oameni care te abuzează?
N-am știut, uneori am fost rănită.
Și a durat mult timp, dar...
Am găsit în sfârșit pe cineva care m-a crezut.
Și ce-ai făcut atunci?
M-am căsătorit cu el.
Sunt foarte obosită.
Nu pot să dorm.
Mergeam la camera medicală la școală.
Și mă lăsau să dorm acolo.
Eram epuizată.
Acum nici măcar nu pot face asta.
Toată lumea se teme de mine.
Nu am prieteni.
N-am nici unde merge.
Mă face să mă simt ca și cum nu-s normală.
Știi, orice iți face asta,
vrea ca tu să simți așa.
Dar de ce?
Pentru că... asta îl face mai puternic.
Atunci când a început totul...
Janet a început să se trezească aici, în miezul nopții.
Ăsta e locul în care Janet spune
că a murit Bill Wilkins, chiar aici.
De unde l-ați luat?
Fostul meu soț a cumpărat casa cu tot cu mobilier când ne-am mutat.
Dacă nu vă deranjează să întreb...
Fostul soț e încă prezent?
Nu.
Îmi pare rău să aud asta.
Există vreo posibilitate de reconciliere?
Are gemeni cu o femeie din cartier.
Am să iau asta ca pe un "nu".
Da, au fost multe.
A luat toată muzica atunci când a plecat.
Uneori știu că trebuie să se simtă așa...
Nu, chiar a făcut-o, a luat toate discurile.
Copiilor mei le plăcea colecția Elvis.
Numai eu știu cât au suferit.
Și acum se întâmplă toate astea.
Momentul nu este o coincidență,
entitățile negative se hrănesc cu suferință emoțională.
Le place să te lovească atunci când ești căzut.
Nu prea pare corect.
Nu, într-adevăr nu este.
Știi când vocea o să vorbească?
Uneori.
Iar când o face simți că vine din interiorul tău?
Nu.
E ca și cum vorbește în spatele meu.
Ca de obicei.
Îți spune vreodată lucruri doar ție?
Pe care doar tu să le poți auzi?
Ce-ți spune?
Spune că vrea să-ți facă rău.
Când ți-a spus asta?
Chiar acum.
Chiar ai nevoie de asta?
Vrem să demonstrăm Bisericii că nu-și schimbă singură vocea.
Ținând apă în gură se va dovedi
că nu este un fel de ventrilocism.
Și trebuie să stea pe scaunul ăla?
Nu-mi place s-o văd stând acolo.
Știu că e greu, dar spiritul a arătat un atașament de locul ăsta.
Va fi mai ușor pentru Ed să-l contacteze dacă ea stă acolo.
Vei fi bine.
Ești gata pentru asta?
Așa cred.
E 21 decembrie 1977,
suntem Ed și Lorraine Warren,
stând cu Peggy și Janet Hodgson.
E de asemenea prezent Maurice Grosse.
Bine, să începem.
Dacă există cineva aici care vrea să comunice cu noi,
suntem cu toții ochi și urechi. Vorbește.
Ce vrei de la această fată și de la familia ei?
Spune că nu va vorbi dacă te uiți la mine așa.
Ciudat. Mă întreb de ce nu?
Până acum n-a dat niciun semn de timiditate.
Și dacă ne întoarcem cu spatele?
Crezi că va vorbi dacă facem asta?
Poate.
Bun.
Să încercăm din nou.
Ce spui Bill?
Ți-am dat intimitate.
Vino și vorbește cu noi.
Am venit...
Discut cu spiritul care chinuie familia asta?
Asta e ceea ce sunt?
Asta e ceea ce fac eu?
Da.
Și am venit să-i pun capăt.
Știi cine sunt?
Ed...
Eddie...
Edward.
Ed e bine.
Tatăl tău îți spunea "Edward".
Nu este adevărat!
Tatăl meu îmi spunea Ed ca și ceilalți.
Haide, Bill, nu ești psihiatru
și n-am venit să vorbesc despre tatăl meu.
Hai să trecem la afaceri, ce zici?
De ce nu-i lași în pace pe acești oameni?
Pentru că asta e casa mea!
Nu-i casa ta.
Da, este!
Am venit să-mi văd familia.
Iar ei nu mai sunt acum aici.
Din cauză că ești mort.
Dacă familia ta a locuit aici, s-a prăpădit de mult timp.
Ed...
Unde sunt ei?
Nu știu, dacă știam te puteam ajuta.
Nu am nevoie de ajutorul tău!
Atunci de ce nu pleci?
Pentru că eu nu cred în asta.
De ce nu?
Ce-ar fi așa rău să mergi în Rai?
Eu... nu sunt pentru Rai.
Am vești pentru tine, Bill...
Nu-mi pasă ce crezi tu.
Vezi asta?
Ajutor! E... ca... Du-te...
Ai simțit o prezență?
Nu, din contră, n-am simțit nimic.
Ar putea fi...
O nevroză isterică.
Asta ar explica personalitățile multiple și
halucinațiile.
Nu simt nici asta.
Nu-mi pot explica, inima îmi spune să-i cred.
Am auzit vocea aceea cu urechile mele.
Dar tot ce simt e propria lor frică.
Nu pot vedea dincolo de asta.
Nu cred că pot să dorm atât de departe de tine.
Va trebui.
Ne revanșăm când ajungem acasă.
Scumpo, nu-mi place să faci asta.
Mă ajută să dorm.
Așa măcar știu că nu plec nicăieri.
Nu fumez, mamă.
Ce?
În ziua aceea cu Camilla la școală,
am avut o țigară în mână,
dar nu aveam de gând să fumez, jur.
Am vrut doar să mă dau interesantă în fața ei.
A fost o prostie.
Scumpo.
Îmi pare rău că nu te-am crezut.
Dragă...
Ajutor!
Janet? Doamne!
Janet?
- Ajutor! - Janet!
Janet!
- Mamă... - Janet!
Scoate-mă, e cineva aici.
Nu pot deschide!
Mamă, ajută-mă!
Janet!
- Mamă! Mamă! - Janet!
- Ce se întâmplă? - E cineva cu Janet.
Nu pot deschide!
Du-te repede și adu cheia!
Janet, rezistă! Venim!
Ajutați-mă!
Iată cheia! Cheia!
Haide!
Janet, venim.
Stai.
Janet, scumpo...
Luați-l de pe mine. Vă rog, luați-l!
Dumnezeule!
Era cineva aici!
L-am văzut cu ochii mei.
I-a făcut asta fetei mele.
Asta-i mușcătura pe care Janet a primit-o în prima noapte.
A mai trecut, dar încă se vede.
Este destul de clară, lipsesc doi dinți.
Așa e. Și e prea mare pentru a fi a unui copil.
Crezi că a fost spiritul?
Acest Bill Wilkins?
Am verificat proprietarul anterior,
și se pare că tatăl proprietarului locuia acolo.
Numele lui era William Wilkins.
Și am murit de hemoragie la creier în acel scaun.
Tot ce-a spus ea e adevărat.
Toate sunt informații publice, apropo.
Putea să audă povestea de la un vecin.
Și cum rămâne cu teleportarea lui Janet prin casă când dormea?
E la fel de valabil ca și levitația ei deasupra patului.
A fost acolo careva din voi când s-a întâmplat?
Nu, dar aici am poze și cu asta.
Da, poftim.
Am pus aparatul în camera fetelor
și am așteptat jos cu telecomanda
și am acționat-o când am auzit mișcare.
Trebuie să admit, genunchii sunt îndoiți...
Poziția verticală a corpului ei arată de parcă sare.
Ce vrei să spui? Ai fost acolo aseară, ai văzut cu ochii tăi.
Ei bine...
Peggy a fost cea care a văzut pe cineva atacând-o pe Janet.
S-a teleportat într-o cameră încuiată din exterior,
pentru Dumnezeu.
Dar vocea ei?
Cum explici asta?
Cred...
Prima dată când a făcut acea voce
a fost în fața camerelor de televiziune.
Și n-a putut-o face cu apă în gură,
până când nu v-ați întors.
Așa că, putea s-o scuipe
și a luat o altă înghițitură înainte să vă întoarceți.
Anul trecut am fost păcălită de o familie galeză
care a pretins a fi posedată de demoni.
Sincer, nu știu care sunt mai răi, demonii
sau cei care vânează dorința noastră de a-i crede.
Demonii.
Sunt mai răi.
Dar trebuie să admiteți că e suspect.
Chiar crezi sincer că fata se preface?
Dar Peggy?
Folosește totul ca o scuză
ca să obțină o casă mai bună.
Deja a aplicat pentru asta.
Eu nu spun că este o farsă.
Uneori ceea ce facem necesită puțină credință.
Să credem atunci când nimeni altcineva n-o face.
Așadar, îi crezi cu adevărat?
Da, îi credem.
Dar Biserica nu poate face nimic fără dovezi.
Astea avem nevoie.
Da. Am să dau niște telefoane să văd dacă pot
obține echipamente de înregistrare video.
Între timp noi vom petrece timpul cu Peggy și copiii.
Trebuie să fie din nou o familie.
Bună mamă, a sosit.
Ați venit!
Ce-s toate astea?
Domnul și doamna Warren le-a cumpărat.
Blue Hawaii.
Sper că nu te superi, puțin din cultura noastră americană.
Deloc.
Billy, mi-a fost dor de tine.
Bună. Mi-a fost dor de voi.
V-a supărat vreodată vreun bătăuș?
Peter, la școală. Întotdeauna se ia de Billy.
Spune-mi, ce faci când se întâmplă?
E-e-ei mă apăra.
Bine, deoarece spiritul acestei case e ca acel bătăuș.
Da.
Și el o deranjează pe Janet.
Așa că, voi ar trebui s-o apărați,
la fel cum te apără pe tine.
Familia stă împreună.
Asta pe de altă parte e o cauză pierdută.
La naiba!
Acum nu mai funcționează nimic
așa, din senin.
Vom avea muzică aici într-un fel sau altul.
A cui e chitara aia?
Era a tatei, dar mi-a dat-o mie.
Da, te superi?
Nu.
Sunt cam ruginit, așa că
promiteți să nu râdeți.
Mai ales tu.
Mulțumesc.
Nu râdeți.
Bună, Peggy, am venit.
Acum toată lumea.
Vă mulțumesc frumos.
Doamne!
E așa mică și ușoară!
De ce faci asta?
Ajută oameni ca noi.
Când erai mică,
ți-a fost vreodată teamă că era ceva noaptea sub patul tău?
Da.
Ei bine...
În patul meu... am avut ceva dedesubt.
Da.
Ma apucat ceva de mâna și m-a tras jos.
Era prea întuneric ca să văd,
dar am fugit cât de repede am putut.
Știi ce-a făcut tatăl meu?
M-a târât imediat înapoi în camera mea
și mi-a spus că trebuie să mă confrunt cu temerile mele.
Am fost foarte speriat.
Apoi mi-am amintit ceva ce mi-a spus o călugăriță în catehismul.
Dumnezeu îi ajută întotdeauna pe cei care au nevoie.
Așa că...
Am luat acest crucifix de pe noptieră
și i-am spus lucrului care era acolo...
C-ar fi bine să plece
sau Dumnezeu îi va tăbăci fundul.
A fost cel mai bun lucru pe care tata l-a făcut pentru mine.
Bineînțeles că a făcut-o numai pentru că nu m-a crezut.
Mi-a luat ani să găsesc pe cineva care a făcut-o.
Și știi ce am făcut atunci?
Te-ai căsătorit cu ea?
Așadar, ai auzit deja povestea.
Bine.
Cum merge aici?
Bine.
Am terminat.
Am reparat și ușa de la dulap.
Și dacă vrei mă uit și la mașina de spălat.
Nu, n-aș putea să-ți cer asta.
- E un dezastru acolo jos. - Haide.
Cât de rău ar putea fi?
La naiba!
E încă în liniște acolo?
Da, slavă Domnului. Da.
Ar fi ceva, nu crezi?
Dacă am putea dovedi dincolo de orice îndoială
că există viață...
După asta.
Ar fi... istoric.
De asta ai făcut-o?
Pentru că vrei să fii parte din ceva "istoric"?
Ăsta nu-i un laborator,
e casa cuiva.
Și cred că ajutarea acestei familii e tot ceea ce contează.
Nu, îmi pare rău, n-am vrut să spun asta.
Fiica mea a murit într-un accident de mașină
în urmă cu câțiva ani.
După aceea am început să...
Experimentez lucruri.
Cred că a vrut să comunice cu mine.
Și da, m-ar ajuta să știu că este...
Nu știu.
Undeva.
Nu asta e.
Grozav!
Cred că am găsit-o.
Aici e.
Bine.
Asta e.
Bun...
Da...
Ce-i aia?
Ed?
E ceva în spatele tău.
Vino încoace!
M-a apucat.
A încercat să mă tragă în apă.
Doamne, uite!
- Dumnezeule, te-ai zgâriat. - Nu e zgârietura.
E o mușcătură, m-a mușcat așa cum am făcut cu Janet.
- Janet, îmi mai dai unul? - Da.
Janet?
Ce e?
Nu vezi?
Ce să văd?
În bucătărie...
Spune-mi ce vezi.
Se joacă cu cuțitele.
Ascuns în întuneric.
Johnny?
Johnny, ce faci?
Johnny, nu!
Johnny, nu merge!
Amintește-ți ce-a spus dl Warren.
Nu putem permite să ne sâcâie.
Asta-i casa noastră.
Johnny!
Johnny, te rog, întoarce-te!
Ce se întâmplă? Ce este?
Janet a dispărut! Era aici cu noi!
Haide!
Nu.
- Mamă! - Johnny?
Ed, ce se întâmplă?
Johnny e acolo!
- Nu. - Mamă!
Johnny!
- Johnny! - Dă-te în spate.
Unde sunt?
Unde sunt?!
Johnny?
Johnny!
- Dragule, vino aici. - Mamă.
Ești bine?
E în regulă, dragule.
Unde-i Janet?
Unde-i Janet?!
Janet!
Detectez ceva aici.
Ed, ai grijă!
Mă... vor...
Mă vor...
- Janet? - E în regulă, vino.
Haide.
Ești aici, cu grijă.
Încet.
Bine.
S-a terminat.
Cum a ajuns acolo?
Ești în regulă, dragă.
Ce-i asta?
Pot să...?
Ce este?
Se preface.
Ce?
Am dovezi.
Atât de mult pentru un pas de credință.
Ce?
Fiica mea nu inventează nimic. Am văzut lucruri.
Am fost surprinsă prefăcându-se.
Nu, nu e posibil.
Ați văzut-o acolo.
Cum poate o fetiță de 12 ani să arunce o masă prin cameră? E...
S-a terminat! Înțelegi?
De dragul fiicei tale, nu face asta și mai dificil decât e.
N-o putea face singură.
Cum îndrăznești?
Crezi că eu am pus-o?
Cum rămâne cu poliția?
- S-a terminat. - Și ei sunt mână în mână?
În regulă.
Dar voi doi?
Voi ne credeți, nu?
Vrem să ajutăm.
Dar dacă Biserica vede înregistrarea,
toate astea se vor termina.
Vor să se distanțeze de tot ceea ce
seamănă cu o farsă.
Vreau să plecați, vă rog.
Plecați.
Plecați la naiba!
Plecați!
Poate că ați putea contacta spiritul într-un fel,
să comunicați direct cu el.
Nu pot.
Crede-mă, am încercat.
Îmi pare rău, nu detectez nimic aici.
Atunci asta e?
Le dați o speranță și apoi le-o smulgeți.
Nu ne place asta mai mult ca ție.
Vom spune Bisericii despre tot ceea ce am văzut,
dar singura dovadă concludentă pe care o avem,
e un film în care Janet înscenează un incident.
Dar nu au fost acolo zeci de incidente autentice?
Poate vrei astea.
Și doar pentru că a înscenat asta o dată...
- Nu schimba faptul... - Schimbă totul.
Suntem agenți ai Bisericii,
ne-ar fi chemat acasă chiar dacă nu ne-ar fi cerut Peggy să plecăm.
Maurice, ai făcut o treabă bună.
Ai fost aici pentru ei când nimeni n-a făcut-o.
Mulțumesc.
Dar, uneori, trebuie să acorzi un vot de încredere.
Crede când nimeni altcineva n-o face.
Nu mă simt bine.
Știu.
Chiar ai făcut-o?
Dar de ce?
A spus că vă va ucide.
Dacă nu-i fac să plece.
Nu crezi că e o coincidență prea mare
că și-a înscenat un incident în acea cameră din casă
unde înregistra camera video?
Da.
La naiba!
Lorraine?
Ajută-mă să pun înregistrările.
Pune-o de la început.
Bine.
Îți amintești acele mesaje ciudate și confuze de la Janet?
Ei bine, de la Bill.
- Da. - Erau doi, nu?
Ăsta e primul.
Ajutor! E... ca... pleacă...
- Credeam că se referea la el însuși, nu? - Așa cred.
Ascultă-l pe-al doilea.
Ei... mă vor... Ei... mă vor...
Dacă am dreptate în legătură cu asta...
Ajutați-mă! Nu vor să-mi dea drumul...
Am venit aici...
Să-mi văd familia.
Dar nu mai sunt aici.
Cred...
Că vreau să plec acum.
- Dar nu pot. - De ce nu?
O vrea pe ea...
Cu disperare.
Și aproape o are.
Spune-mi cum să-l opresc.
Dau...
Și iau.
Am fost acolo la prima ta suflare.
Nu m-ai ales.
Dar am să te urmez
până la moarte!
Stai, nu înțeleg...
Te rog, spune-mi...
Dumnezeule! Scumpo, sângerezi!
Ce se întâmplă?
Spiritul bătrânului
e doar un pion.
Am fost înrobit
să-i slăbească voința lui Janet.
Cine l-a înrobit?
Ceva inuman. Ceva ce și-a luat chip blasfemiator ca să-mi atace credința.
Există o prezenta demonică în acea casă.
Trebuie să-l iei pe Vic înainte să plece. Trebuie să ne întoarcem!
Bine.
Mamă, ajută-mă, te rog!
Mamă, te rog!
Mamă, ajută-mă!
Ajutor!
Pentru Dumnezeu, lasă-ne în pace!
Margaret?
Nu.
Margaret, nu!
Johnny, ești bine?
- Haide. - Mamă.
Trebuie să plecăm.
Să ieșim, copiii.
Mergeți acasă la Peggy!
- Tu nu vii? - Vin, Janet.
Nu, Janet!
Mamă...
Janet!
Nu înțeleg, la început spui că nu e real
iar acum este.
Vederea noastră a fost blocată de spiritul inuman.
Spiritul bătrânului
nu a putut scăpa până când n-am părăsit acea casă.
Tot ce au trăit a fost o manifestare a ceva demonic.
Bătrânul, strâmbul, au fost doar o mască
pentru a nu vedea adevăratul rău din acea casă.
În viziunea mea a vrut să mă ajute, dar i-a fost teamă.
Și tot vorbea codificat.
Ceva de genul...
Dau și iau.
Am fost acolo la prima ta suflare.
Nu m-ai ales.
Dar am să te urmez până la moarte.
Numele tău.
Nu ți l-ai ales, ți-a fost dat la naștere.
Exact! Știind numele demonului
îți dă putere asupra lui să-l alungi.
Da. Sigur, dar nu-i știm numele.
Sau poate că da.
De ce altceva ne-ar da indiciul ăsta?
Ar trebui să creadă că îl știm într-un fel.
Ce vom face acum?
Un spirit inuman puternic ce să acopere viziunea lui Lorraine
e prea mult pentru mine.
Trebuie s-o aduci pe Janet la biserica înainte s-o ucidă.
Janet!
Margaret?
Janet!
Slavă Domnului că ați venit. Janet e acolo.
- Ed, ești bine? - Da.
Mă duc înapoi.
Nu, Ed! Nu!
- Peggy, stai aici! - Nu, nu...
Așteaptă în mașină cu copiii! Așteaptă...
Janet!
Urcați în mașină.
Haideți.
Și tu Peggy, haide!
Ed?
Ed.
Ed?
Haide!
Ed!
Nu se deschide.
- Lasă-mă să încerc. - Rahat!
Trebuie s-o doborâm!
- Bine, așteaptă aici. Da. - Grăbește-te!
Ed, scumpule, așteaptă.
- Stai, acum vine Vic. - Nu pot să aștept.
Mă duc după ea.
Nu, Ed, nu!
Oprește-te!
Nu poți să-i faci față singur.
Are nevoie de ajutorul nostru.
Ed, te rog! Te rog! Așteaptă pentru mine...
Te rog să aștepți.
Nu te pot pierde.
Sunt foarte speriată.
Știu.
Și eu sunt.
Dar trebuie s-o ajut.
Cum rămâne cu viziunea mea?
Știu că ți-am promis ceva, scumpo...
Dar trebuie să o fac.
Te iubesc, Lorraine.
Ed, nu!
Nu!
Oprește-te!
Ed!
Nu!
Nu...
Ajutați-mă!
Janet, unde ești?
Ajutor!
Janet!
Ajutați-mă!
Janet!
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
Care-i numele tău?
Care e?
Care-i numele tău?!
Știu numele tău.
Te-am întrebat.
Spune-mi cine ești!
Mi-ai spus.
Mi-ai spus numele tău.
Și l-am scris!
Am nevoie de Biblia mea.
De ce? Ce se întâmplă?
Numele demonului ne dă putere asupra lui.
V-A-L-A-K
Valak.
Janet!
Vic! Vic!
Dă-mi drumul!
- Nu, Lorraine, nu. - Mă duc.
Lasă-mă pe mine. Lorraine!
Ed!
Lorraine!
Ed!
Janet!
Nu.
Janet, nu! Nu!
Te-am prins.
Doamne!
Nu!
- Janet! - Ed!
Ed!
Lorraine!
Ed!
Numele tău îmi dă stăpânire peste tine, demonule.
Și știu care e numele tău.
Ești Valak!
Blasfemiatorul.
Profan... ieșit din groapă de șarpe.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
Te condamn înapoi în Iad!
Nu!
Ed!
- Te am! - Ed!
Dumnezeule. Janet!
- Doamne! - Bine.
- Ed, ești bine? - Vezi-o pe ea.
Janet? Doamne! E în regulă?
O să chem o ambulanță.
Ridică-te.
Așa, respiră adânc.
Respiră adânc. Așa.
Va fi bine.
Arată bine?
- Ai salvat-o. - Nu.
Tu ne-ai salvat.
Nu ți-am spus că era menit să fie?
Dar ai crezut în mine.
Fără tine, n-aș fi reușit.
Vă mulțumim că v-ați întors.
Vino aici. Stai jos.
Știi...
Asta m-a ținut în siguranță
de când eram copil.
Vreau să-l ai tu.
Iar atunci când vei crește...
Caută pe cineva care are nevoie și dă-i-l.
Batem palma?
Sunt foarte norocoasă.
Ai spus că o persoană poate schimba totul.
Dar...
Am două.
Incidentul din Enfield a devenit unul din cazurile
cele mai documentate din istoria paranormalului.
Peggy Hodgson a locuit tot restul vieții în casa de pe Green Street.
În anul 2003 a murit în liniște stând într-un fotoliu din camera...
unde Bill Wilkins a murit cu 40 de ani mai devreme.
Bine...
ATENȚIE! NU DESCHIDEȚI SUB NICIO FORMĂ
Traducerea și adaptarea FlorinA
Sincronizarea: DISTEL Subs Team