АЛИГАТОР АЛБИНОС
Защо все на мен се пада скапания последен пост?
Ей т'ва искам да питам.
Какво, по дяволите, очакваше, Боби? Уейко?
Много смешно.
Казват, че те скапва влагата, а не жегата.
Нямаше да е толкова зле, ако можех да си намеря запалката.
Във вас ли е, момчета?
Твойта запалка ли, Боби? Не съм я виждал. Ти виждал ли си я?
- Не. - Пак ли изгуби нещо?
Говори Браунинг.
Слушай, Джонсън.
Ако вие, идиоти такива, не оставите този канал свободен,
лично ще дойда там и ще ви запаля и двамата.
Какво прави?
Изглежда, че още чака.
Да?
Чуй ме. Ще бъде в 4 часа сутринта. Когато затварят.
Носиш, каквото имаш. Ние носим, каквото имаме.
Не, няма да нося нищо, докато не видя какво имате.
Първо ти ще ми покажеш.
Мамка му!
Да го вземат дяволите!
К'во беше т'ва, да го еба?
Карай по-бавно. В крадена кола сме.
Какво? Би ли повторил?
Виж, трудно ми е да те чуя,
защото алармата ми отнесе шибаните тъпанчета!
Не искам да рискувам да вляза в затвора за нищо.
Ами, опитвам се да избегна точно затвора.
Знаеш ли, Майло, в момента съм толкова разочарован от теб,
че що не вземеш да млъкнеш и да ме оставиш аз да решавам?
Добре де, добре. Щом искаш да се обесиш, действай.
Тук отзад имам още малко въже, ако ти трябва.
Тук е Каулингз. Заподозреният тръгна.
Прието. Алкохол, цигари и оръжия. Дръжте ме в течение.
Отива до колата си.
- Еба си простотията. - Какво става, по дяволите? - Мисля, че ме видя.
Къде отива? К'во става, по дяволите? Къде отиде?
- Какво става? - Няма да се качи в колата си.
- Дявол да го вземе. - Какво стана? Къде отиде?
- Ох, мамка му. Стига бе, пич! - Добре, добре, споко.
Тръгва, но май смени колите.
- В друга кола е. В някакъв Линкълн. - Линкълн е.
- Не, не... това е Буик. - По дяволите. Чакай. Буик е.
Какво е, да го еба? Буик или Линкълн?
Не знам. Май е някаква голяма стара ламя за бензин.
Ще я видим, като слезем. Тръгваме надолу.
Засякох го. Идва право към мен.
Идваме, Боби.
Още ли го виждаш, Джонсън? Направо ли продължи?
И ако днес не ми е щастливия ден.
Боби, отговори. Там ли си?
И аз не знех, че ще има пазачи.
Ти си специалиста по алармите. Тая простотия зависи от теб.
- Бога ми, какво беше това? - Земята. Ударихме земята.
Не, не това. Нещо друго.
Хей, Боби, той накъде тръгна?
Боби, там ли си? Отговори, Джонсън.
Предполагам, че си е намерил цигарите.
О, мамка му. О, боже. Ето го.
Ето го! Там е! Бързо!
Тук е специален агент Каулингз. Трябва ни подкрепление.
Има ранен агент на ъгъла на Ламонд и Мейн.
Веднага изпратете лекар. Преследваме заподозрян. Край.
Добре. Тук е Браунинг. На път сме.
На Ламонд ли сте?
Хей, чакай малко.
Какво да чакам?
Готов ли си за това?
Ако имаш предвид да слушам какво ще ми каже той, не.
Не. Не съм готов да му слушам глупостите.
Не знаех, че можеш да кажеш толкова много думи наведнъж.
Оо, заяжда ли се отворкото? Обзалагам се, че не.
- Добре. - Обзалагам се, че не.
Охо, някой ни настига.
Приближава.
- Мисля, че е ченге. - Не виждам сигнална лампа.
Мамка му.
Току-що завихме на Корели. Не намалява.
Заден удар?
Тук долу. Да слезем тук. - Какво има там долу?
Мамка му, ако знам. Място да се скрием.
Затворено е, синко.
Приятелят ми имаше малък инцидент.
Спъна се и падна. Блъсна си главата.
Налага му се да ползва тоалетната, ако не е проблем.
Приятелят ти се нуждае от линейка.
Ей! Сложи си ръцете някъде, където да ги виждам. Веднага!
Ей! Ей, ти! Изправи се. Изправи се!
Остави щеката.
Добре. Заключи. Качвай се на масата.
Ей, маймуно, сядай. Седни!
А сега слушайте. Новината е следната.
Никой не мърда, никой не говори, никой няма да пострада.
Ще бъдем тук само няколко минути.
Отпуснете се. Пийте си бирата.
Пийте я. Наслаждавайте се на вечерта си.
Лесно ти е да го кажеш. Към главата ти няма насочен пистолет.
Казах всички да мълчат.
Особено ти.
- Къде ви е тоалетната? - Ей там, където винаги е била.
Ела тук. Занеси го в тоалетната.
Опитай се да го изчистиш.
Като излязат от тоалетната
ще ви оставим на пиянската ви съдба, алкохолици.
Засега ще седите мирно.
- Колко ти дължа за това? - Безплатно е. Взимай.
Последното винаги е от кръчмата.
Не, искам да го платя. Колко?
- Два долара. - Два долара? За една гадна бира?
Ще я платиш ли или не?
Велик гангстер като теб трябва да може да кихне два долара.
Да не съм ти направил нещо в някой шибан предишен живот?
Задръж рестото.
Здраво харчиш. Харесвам това в мъжете.
Просто не знам какво е нужно, за да млъкнеш.
Щом не хапеш, недей да лаеш, кученце.
- Ей! - Млък!
Виж, не искаме проблеми.
Не искате проблеми, а?
Тогава всички да мълчат, мамка му!
Побързайте.
Г-н Хладнокръвен, а? Г-н Тих?
Ами, виж к'во щи кажа, г-н Тих.
Това че стоиш тихо показва, че си интелигентен.
А интелигентните хора понякога преебват нещата...
като се опитват да са умни.
Ами, надявам се...
че не си интелигентен и умен...
защото в такъв случай, имаме проблем.
А сега и ще ме ограбиш? Денят става все по-приятен.
Да те ограбя? Нещо такова.
К'во? Нямаш кола?
- Не карам. - Не караш?
- И как ходиш на работа всеки ден? - Хващам трамвая.
Сър.
Аз имам кола.
Зелен Шевролет комби. Паркиран е отвън.
Отвън? Комби?
Мацките сигурно ти се лепят с такава кола.
Можеш да вземеш мойта кола. БМВ. Плавна и бърза.
Паркирана е точно до сградата.
Ще взема Бавареца. Извинявай, хлапе.
Стой!
Сложи телефона на бара.
Ало. Не, не е Дино.
Разбира се.
Кой е Дино?
Трябва да съм аз. Кръчмата е моя.
Не, той е зает в момента.
И така, Дино, жена ти или гаджето ти,
или, както там, да го еба, искаш да я наричаш,
се интересува дали все още ти трябва превоз до вкъщи.
Не се ебавай с мен.
Не можеш да ме обвиняваш, че се опитах.
Да, току-що разговарях с Дино.
Каза, че не му трябва превоз до вкъщи.
Ще си тръгне всеки момент.
Аз ли? Един приятел.
На мен също ми беше приятно.
Дочуване.
Изглежда наистина мила дама.
Знае ли, че си некадърен лъжлив лайнар?
Определено знае.
Назад.
Мамка му.
Да.
Остави го долу. Помогни ми.
Донеси ми един стол. Наблюдавай ги.
О, по дяволите. Мамка му.
Виж тази врата. Какво има тук отзад?
А? Къде се отива оттук?
Де'еба! Къде е задната врата?
- Няма задна врата. - И прозорци няма.
- Какво? Няма прозорци? - В мазе сте.
Било е запечатано по време на сухия режим. Няма друг изход.
- Не е ли незаконно? - Да, ако не подкупваш полицията.
Шибаните ти приятелчета са отвън.
Откачи кабела на телефона.
Трябва да барикадираме вратата.
Марк.
Да, сър?
- Къде е доклада за този? - Беше изпратен по факса, сър.
Искам звукооператорски екип в магазина над бара,
снайперисти на сградите на запад и на юг,
и подробен план на всички сгради в района.
Разкарай тия проклети коли от тук.
Добре.
- Свърза ли се с тях? - Само си звъни.
Какво искаш да кажеш с това само си звъни?
Къде ми е мегафона?
В багажника. Сега ли го искаш?
Не, утре. Да. Веднага, по дяволите!
Слез от там.
Не искаш ли да говориш с тях?
Още не. Мамка му! Какво става тук?
А? Вътре сме само от пет минути.
На мен ми се струва като цял месец недели.
Сега пък какво?
Дай ми я! Чакай малко!
Искаш да знаеш какво? Ще ти кажа.
Разкарай се...
Г-ца Джанит Бодроу,
Парклейн Драйв № 1329
Жена.
Родена на 6-ти февруари, 1956... Бла-бла!
Метър и шейсет, 54 килограма.
Да.
Донор на органи.
Виж к'во, г-це донорна кучко.
Не ме познаваш, нали?
Но сега аз те познавам, нали?
Например къде живееш.
Сега ще си държиш устата затворена...
или ще "донорстваш" досто по-скоро, отколкото предполагаш.
Всъщност, излизай иззад тоя бар...
и сядай на тоя стол да мога да те виждам.
Ела тук.
Паркленд Авеню № 1329.
Просто я забрави, ясно?
Искам да наглеждаш тези хора.
Виж. Разчитам на теб за това, ясно?
Тук е Браунинг.
Не, сър, още не сме успели да се свържем с него.
Да, сигурни сме, че е там.
Има кървава следа,
която води от мястото на катастрофата до този бар.
Да, двамата мъже са мъртви, както и агент Джонсън.
Изглежда, че просто ги е блъснал с колата си.
Не. Не е било възможно да оцелее.
Не, няма да предприема нищо, докато не дойдете тук.
Трябваше да се ожениш, когато имаше възможност,
да имаш деца,
да се установиш,
да си намериш работа.
С кой се бъзикаш?
Ела тук.
- Мога ли да ида до тоалетната? - Не сега.
Дай ми пистолета. Хайде. Дай ми го.
Ще пратя на ония прасета отвън едно малко съобщение.
Искаш ли да ти донеса някаква хартия?
- Какво? - Ще им пишеш, нали?
Не, няма да им пиша.
Ще изстрелям един патрон,
да им покажа, че съм сериозен,
че не ми пука за нищо...
и нямаме нищо против да играем безкомпромисно.
Това не е безкомпромисност.
Безкомпромисност ще е да убиеш някой тук.
Стой, стой. Чакай малко.
Никой няма да убиваме.
- Това е номер. - Т'ва е бабешка история.
Не, не, не. Това е тактика и такъв е планът. Ясно?
- Да предположим, че нахлуят. - Няма да нахлуят.
Виж, тия типове си имат процедури.
Ясно ли е?
Те не са независими в мислите и действията си като нас.
Те имат разпоредби...
и трябва да ги спазват до последната буква.
Хайде де. Ние сме...
Ние сме тези, които отказват
да се подчиняват на заповедите на групата,
и си правим с тях, каквото си поискаме.
Преди три седмици започна обширно разследване, когато от заловено съобщение...
стана ясно, че заподозреният след две седмици ще пътува за Ню Орлиънз...
с 65 000 долара, най-вероятно за покупка на оръжие.
Свързахме се с полицията в Монреал, но все още нямаме информация,
въпреки че човек от Монреалския офис, с когото разговарях...
каза, че не се знае този човек някога да е прибягвал до насилие.
Виждам само крака, шефе.
Само това трябва да виждаш.
- Наблюдаваш ли? - Да.
Не вярвам, че няма заден изход от това място.
Мамка му!
Дино!
- Свали си шибания пистолет! - Не ставай глупав.
Никой не влиза в проклетия ми бар и не върши такива простотии.
Свали го или ще пребоядисам бара си с мозъка на приятеля ти.
- Не, не, не. Стига. - Свали го!
- Не! - Не!
Вече не си толкова безпощаден!
Не знаем със сигурност дали някой е умрял.
Наредиха ми да седя и да чакам.
- Кой ти нареди? - Майкълс.
И знаеш ли какво го интересуваше само?
Интересуваше се дали медиите са пристигнали.
Можеш ли да повярваш?
Ъ... Извинете?
Вашият приятел, ъ,
той, той се раздвижи.
Майло.
- Какво става? - Добре ли си?
Добре е.
Къде сме?
Майло! Искаш ли цигара?
Някакъв подземен бар.
Извади една.
Сложи ми я в устата.
Това е друго нещо.
- Има ли нещо счупено? - Не знам, човече.
Всичко.
Мамка му!
По дяволите!
Ментол.
Мразя ментол.
Знам.
Маймуната демонстрира самообладание.
Щях да те хвана за гушата, но си толкова по-дребен...
Хей! Достатъчно.
За к'во го провокираш? Имаме си други проблеми.
На мен вече ми изтича кръвта.
- Искаш ли да ти пусна още малко кръв? - Стига!
Може след като ти се оправи носа.
Хайде просто да наглеждаш тези хора?
И по-добре ги обискирай.
О, не. Няма да ме пипнеш.
- Остави я на мира. Тя няма нищо. - Определено има, шефе.
Не, няма.
Провери момчето.
Да не се порежеш с него.
Не се притеснявай. Знам как да го използвам.
Добър съм в ръцете.
Ела тук.
Ела тук. Дай ми ножа.
Не си губи времето да се ебаваш с пича.
Нищо не представлява. Ако го духнеш, ще падне.
Хайде, дай ми ножа.
Не се ебавай с тоя пич.
Дръж. Прибери го.
Къде ми беше акъла?
Седни там.
Ей там.
Говори ли вече с ченгетата?
Мамка му, не. Изключих телефона.
Виж. Трябва...
Трябва да ги размотаваме. Да не вземат да нахлуят тук...
преди да измислим какво ще правим и как ще се измъкнем.
Трябва... трябва да блъфираме или нещо такова.
Няма да говоря с тях.
Не можеш да го оставиш той да говори с тях.
Защо не пуснеш един от нас да говори с тях от твое име.
Ти пък кой си?
Ги. Казвам се Ги.
- Сър, мога ли да питам нещо? - Не.
Сър, сигурни ли сме, че той е вътре?
Имам предвид, че наистина не знаем със сигурност, нали?
- Свързах се с него по телефона. - Свърза се с него?
Дай ми го.
Кажи го отново. Не, не, не, не. Чакай. По-бавно.
Просто го кажи отново.
Аз съм заложник и съм в голяма опасност.
Ако искате да видите мен или някой от другите живи отново,
трябва да изпълните нашите изисквания.
Първо, махнете всички служители на полицията...
от улицата пред бара.
Ако не бъде направено до час,
един от хората тук ще умре.
Това е всичко.
Сещай се. Знаеш, че не се шегува.
Затворът ти подхожда просто идеално.
По дяволите, това е извратено!
Да накараш заложник да изпрати това съобщение.
Какво ще кажеш за искането?
Знае, че не можем да си тръгнем. Само печели време.
Такава тъпа молба.
Хей, искаш ли да ни направиш малко кафе?
На твойта кучка ли ти приличам?
Хайде, човече. Просто го направи.
Никога не съм правил кафе. Винаги го прави майка ми.
Майка ти? Да не би да идва да ти го прави всеки ден?
Не. Не всеки ден. През ден. На теб проблем ли ти е?
На мен? Не. Заеби. Аз ще го направя.
Не. Трябва да поговорим.
- Сами. - Ами г-н Тих?
Можем да го виждаме от тук.
- Извинявам се, че отново, но... - Какво?
Мога ли да отида до тоалетната?
Кога за последно пусна хората да отидат до тоалетната?
Какво? Аз да не обслужвам тоалетната?
Хей, може ли да послушаме малко Джони Пейчек?
Не!
Жената се мъчи. Пусни я до тоалетната.
Слушай, повече никаква музика, повече никакви въпроси...
и повече никакви шибани прекъсвания.
Добре, побързай и си закарай задника в тоалетната.
Готов ли си?
Повече от готов.
Каза, че няма задни изходи, нали?
Да. Проверихме, човече. Нищо няма.
Виж, Лоуел, трябва да има друг изход от тук,
ако това е било контрабандна кръчма.
Знаеш, че тогава пиенето е било незаконно.
Така че, ченгетата са нахълтвали в такива места.
Всички е трябвало да се изнасят бързо от тук.
А не може да са излизали отпред, защото ченгетата влизат от там...
Така че е трябвало да излизат отзад.
- Какво, през стената ли? - Огледай се наоколо.
Този човек се е отнасял към бара като към бебе.
Постарал се е да го запази както е било.
- Не е променил нищо. - Все още не виждам изход.
Не ме слушаш какво ти говоря.
Скрити са.
И какво ще правим? Някой шибан вуду танц?
Да потъркаме някоя шибана лампа и простотията ще се отвори?
Възможно е. Тези неща не се картографират.
Може да е навсякъде.
Трябва да проверим.
Не можем въобще да питаме бармана.
Тя може да знае. Ей.
- По-добре ли се чувстваш? - По-добре?
Да, нали знаеш, просто...
Няма значение.
Работиш тук, нали?
Да.
Дино казвал ли ти е някога нещо за скрит изход?
Не. Никога не съм чувала за такъв.
- И твърдиш, че работиш тук? - Да, тук работя. От десет години.
Но това, че ряботя тук не означава...
Ей! Не се нуждая от нахален тон.
Зададох ти елементарен въпрос.
Случайно знам, че това е било контрабандна кръчма.
Така че, мисли усърдно.
Чакай, чакай малко.
Виж...
сигурна ли си, че не помниш той да е споменавал нещо за....
друг изход от тук?
Мислите, че крия нещо от вас. В смисъл, аз...
"Да криеш"? Не сме казвали нищо за криене.
- Това е, което си мислите. - Млъквай и ми отговори!
Ей. Знам какво търсите.
Дино ми показа една вечер.
Оставете я на мира.
Колко далеч отива това нещо?
Не знам. Да не съм го копал аз. Оу!
Иди да седнеш. Не е нужно да го правиш.
Нямаше да се налага да правя нищо...
ако тази вечер не бяхте дошли тук.
Скоро ще си тръгнем. Не се притеснявай.
Мисля, че оня с пистолета е луд.
Луд, а пистолетите ме притесняват.
Той няма да направи нищо.
А ти?
Ти също имаш пистолет.
И?
Няма да го използваш,
нали?
Повече не ми се говори.
Онзи... онзи другият...
Ти изглежда, че имаш добро сърце там вътре.
Другият е хванат в капан. Уплашен е.
Мъжете правят глупости, когато са уплашени.
Защо не... защо просто не си запазиш мнението за себе си?
Ясно?
Разбира се.
Просто...
си по-умен от него.
Не искаш да си част от това, нали?
Виж, моля те, мислиш ли, че можеш да го накараш...
да ни пусне преди да ни е избил всичките?
Имам предвид, че е... затънал е до гуша.
Той, той се държи като...
Държи се като идиот.
Я млъквай.
Не ми пука колко си мислиш, че съм умен.
Говориш за брат ми.
Просто иди...
Просто иди и седни, ясно?
Не исках да те обидя.
Мамка му.
- Знаеш, че затворът не е вариант. - Да, знам.
По-добре да си адски сигурен в това.
- Какво си мислиш? Да не мислиш, че... - Не, не, не, не.
Мисля, че Майло не го осъзнава.
Ъ? Виж, не се притеснявай за Майло.
Майло мисли как да ни измъкне от тук.
През цялото време си мисля...
и мисля, че няма да се върна в затвора каквото и да стане.
Така че онези хора отвън, викам да ги цакаме, ако трябва.
С мен ли си? Защото мисля, че той не е.
Виж, когато трябва да се действа...
ще го направя, по дяволите.
Познаваш ме. Слушай!
Няма да позволя да му се случи нищо.
Разбираш ли? Ще направя всичко възможно да го убедя,
но никога няма да го нараня.
Всичко е наред с тунела. Не се притеснявай.
- Колко е часът? - Шест без 12.
Айде, хлапе, чупка.
Трябва да говорим.
Всичко е наред. Действай.
Благодаря за салфетките.
Техният час почти изтече.
Ъ, извинете, но преди да почнете събранието...
Може ли... може ли да отида до, ъ...
Ъ? А, да. Върви.
Ще го наглеждаш ли?
А-ха.
Колко време остава?
Около пет минути.
Искам това телефонно обаждане на секундата след крайния срок.
- Какво става със задната врата? - Няма такава.
- Какво? - Ето.
Планът на сградата показва, че е строена през 20-те.
Колкото и да не ти се вярва, няма други изходи.
Какво, в този град не са ли спазвали пожарникарския правилник?
Чертежи. А останалата част от наблюдението?
Нищо. Все още няма движение.
Добре, хайде да се обадим и да чуем какво иска.
Не мога да преценя, но изглежда чисто.
Добре.
О, чакай! Мамка му!
Правят нещо.
Да не очакваше просто да си тръгнат?
Това беше искрена молба.
Това, което ще стане е,
че наистина ще започна да предявявам искания.
Мамка ти!
Мислите ли, че трябва да ги оставим да им се размине?
Покажи им кой е шефа! Веднага!
Да не си мислят, че сме някакви клоуни?!
Викам наистина да шибнем някой от тия, човече.
Стига повече блъфиране. Ама веднага!
Не.
О, Боже! Не го слушай. Той е тъп социопат.
Това как ще оправи нещата? Пак ще трябва да излезете.
Я, млъквай.
Ей, покажи малко уважение към дамата.
Хо-хо! Големият мъж!
Всички да млъкнат.
Трябва ви план.
Да говорим, да говорим, да говорим.
Само това чувам.
По дяволите, трябва да се измъкнете веднага.
Без да чакате повече.
- И той мисли така. - Какво?
Говорил ли си с него?
Не съм му казал и дума, но е прав.
И предполагам, че те всички са гении, нали?
И предполагам, че това ме прави идиотът.
Ами, добре. Що не вземете всички да го измислите...
щото изглежда, че аз само прецаквам нещата.
Успокой се.
Само спокойно. Трябва да ги изслушаме.
Добре.
Планирайте. Аз слушам.
Кажете им, че ще пускате заложниците един по един...
и вместо да освобождавате нас,
освободете себе си.
Да.
Ние, ъ,
да се престорим, че сме заложниците.
Тогва, ъ,
ни завържете...
и, ъ,
изчезвайте преди да влязат.
Какво мислите?
Аз съм социопат. Знаете какво мисля.
Трябва да направим няколко искания.
После всеки път, когато ни дадат нещо...
ще им даваме един заложник.
Никой няма да пострада.
И после, докато чакат последното искане,
ние се изнасяме от тук.
Да.
Къде?
Не знам.
Мексико.
Пропускаме нещо.
- Викам да вземем хлапето. - Какво?
Ще бъде като застрахователна полица.
Мислиш ли, че те ще проговорят, ако държим хлапето?
Не мисля.
- Аз искам да отида. - Видяхте ли?
- Той иска да отиде. - Да, ако ще улесни нещата.
Не. Вижте, аз ще отида.
Това ми хареса.
Няма начин. Отива хлапето и това е.
Ако някой отива, трябва да съм аз.
Само главоболия създаваш откакто влязохме тук,
така че сядай.
А?
Какво? Не, нищо няма да кажа за хлапето.
Ще съм прекалено зает да описвам лицето ти
на полицейския художник.
Най-добре нищо да не се обърква,
щото просто не знам какво ще направя.
Не, не, никой не иска кафе.
Ъ, би ли ми донесъл малко вода, ако обичаш?
- О, Боже. Ето ги, идват - Кой? Дявол да го вземе.
Изненадан съм, че се забавиха толкова.
Ами, тук са, така че по-добре да се захващаме.
О, виж там. Заеми се с тях.
Какво искаш да им кажа?
Кажи им някакви глупости. Нищо не им казвай.
Кажи "Без коментар." Не ми пука.
Не, не. Нека аз да говоря с тях. Знам какво да кажа.
Какво става, по дяволите? Още ли не сте готови?
Хайде, хайде. Боже Господи.
Искам да направя тази снимка преди да изгрее слънцето.
Мамка му. Работя с Гилигън.
- Извинете. Вие ли сте шефът тук? - Да, госпожо.
Здравейте. Аз съм Джени Фъргюсън, новините на Канал 7.
Чудих се, дали имате нещо против...
да отговорите на няколко въпроса пред камера
за сутришния репортаж?
Не. Съвсем не.
Чудесно. Извинете.
Ще бъде чудесно.
Добре. Готов ли сте?
Съжалявам. Как се казвате?
Браунинг. Г.Д. Браунинг. Алкохол, цигари и оръжия.
Браунинг. Добре. Отлично.
Добре? Готови ли сме?
Добре.
Здравейте. Аз съм Джени Фъргюсън.
Намирам се на улица Таунсенд в близост до южните докове.
Изглежда, че неизвестен гангстер или гангстери
са взели за заложници няколко човека в местен бар.
Има съобщения за изстрели.
Очевидно, всичко е започнало след 4 часа тази сутрин...
и продължава и в момента.
До мен е агент Браунинг от Алкохол, цигари и оръжия.
Агент Браунинг, може ли да хвърлите малко светлина върху ставащото тук?
Изглежда, че някакъв проклет, тъп нещастник...
е решил да вземе за заложници няколко жалки, невинни путки.
Навън сме през цялата шибана нощ...
и се опитваме да се справим с тази проклета ситуация,
и още не сме имали шибана почивка.
Но сме сигурни, мамка му, че има надежда всички да са добре...
и че ще изправим този нещастник
или нещастници, според случая, пред шибаното правосъдие.
Как беше?
Какво правиш? Играй седмицата, точно тук.
- Не мога да го направя. - Какво искаш да кажеш?
- Да играе за тройката. - Не, не. Тройката е запушена.
- Не е. - Майло, ако обичаш. Блокирана е.
Не я виждаш от там. Абсолютно блокирана е.
Трябва да продължиш със седмицата.
Това е единствения ти удар. Фалцирай точно тук.
Не, не. Трябва да я удариш долу в дясно, виж.
Добре, прицели се. Не бързай.
Приклекни. Ето така. Разбра ли?
А-ха. Добър удар.
Не го слушай. Беше добър удар.
Беше единствения ти удар.
Щеше да влезе, ако щеката не беше малко...
Да, яко беше.
Бих казал, че в живота има по-яки неща, хлапе.
Да, предполагам. Ти си.
Нямам никаква игра.
- Албигаторствай. - Моля?
Алби гатор.
Алби... какво?
Никога ли не сте чували за алигатор албинос?
Не.
К'во е т'ва?
Тук долу имаме алигатори, ясно?
Но от време на време, едно от малките се ражда бяло.
Албинос.
Той е слаб...
и безполезен,
освен за едно нещо: Саможертва.
Другите алигатори ще го използват да завладеят нова територия.
Изпращат го навън и чакат да го убият,
защото когато някоя конкурентна група алигатори...
се покажат на открито, за да убият албиноса,
те ги обграждат и убиват съперниците.
Няма повече алигатор албинос,
но няма и съперници алигатори също.
И определено се печели нова територия.
Преднамерена саможертва...
за преднамерена печалба.
Т'ва е странна история, знаеш ли?
Просто паркирай бялата пред неговия джоб...
така че и той да няма удар.
Албигаторствай го.
Не стана ли време?
Колко е часът?
6 и 15.
Ето. Албигаторствано е.
Ей, г-це секретарка.
Побързай. Шоуто почти започна.
Побързай.
Сложила си грим?
Нали знаеш, че не е телевизия. Радио е. Хайде.
Може ли да поговорим за момент?
- Имаме краен срок. - Знам. Ще отнеме само секунда.
Моля те.
Добре. Побързай. Давай бързо.
Искам да се извиня за нещата, които казах
когато за пръв път влязохте тук.
А, добре.
- За хлапето е. - Какво за хлапето?
Ами, нека ти разкажа за него.
Често идва тук. Играе много билярд.
Никога не съм го виждала да печели.
Има един човек, редовен клиент. Мами го през цялото време.
Мошеник е. Всички знаят, че е мошеник, освен хлапето.
Хлапето си мисли, че е късмет.
Човекът направи много пари от него.
За мен това няма никакво значение.
Чакай малко, де. Не съм свършила още.
Сещаш се как Дино каза, че е подкупил ченгетата.
Не знам дали е вярно, но разни ченгета...
влизаха и излизаха през цялото време.
Разбираш ли? Познават Дино. Познават мен.
Ако аз изляза навън с теб,
и им кажа, че си ми приятел,
значи си мой приятел, ясно?
Имам предвид, че ще ми повярват.
А? Как ти звучи?
Още слушам.
Ако изкараш там хлапето...
Те не познават хлапето.
Ще ви разпитват и двамата, поотделно.
Семейството на хлапето ще е там.
Достатъчно трудно е да лъжеш полицията,
какво остава за собственото ти семейство.
Имам предвид, че хлапето ще се пречупи.
Знам какъв е риска.
Аз няма да се пречупя.
Ами, още не си се пречупила.
Точно така.
Това е, което имам предвид.
Искам да кажа, че не можеш да изведеш хлапе отвън.
Трябва ти някой, който знае как стоят нещата.
Някой, който е по-зрял.
Ами...
Ще си помисля.
Добре.
Благодаря, Бил. Намирам се на улица Таунсенд...
- Усили звука. - Какво?
- Звука на телевизора. Усили го. - Мернах някъде щракалото.
- Не мога да се оправя с това, шефе. - Дай на мен.
Мога да кажа само, че сме замесени в ситуация със заложници...
която доведе до задължението ни да участваме...
в съвместно разследване с полицият в Ню Орлиънз.
Можете ли да потвърдите слуховете за смъртни случаи?
Съжалявам. Сега не мога да го коментирам.
Чухме, че двама или трима агенти са ранени или убити.
Както казах, без коментар. Мога да кажа само, че...
сме замесени в ситуация със заложници
и правим всичко възможно...
така че всички да излязат невредими.
Благодаря ви, че ни отделихте време, агент Роуз
В момента подробностите са непълни,
но разполагаме с непотвърдена информация...
че поне двама полицаи са убити по време на дежурство.
На живо от среднощния бар "При Дино"...
Добре.
Аз съм Джени Фъргюсън, новините на Канал 7.
Изключи го.
Връщаме се към предаване от студиото.
Хлапе, отсега нататък отговаряш за телевизора.
Като почнат новините, искам да усилваш звука. Ясно?
Мога ли да си взема якето? Студено ми е.
Да, хлапе.
Три мъртви ченгета.
Ще се обадят всеки момент. Готов ли си със съобщението?
Да. Готов съм.
- А ти, хлапе, готов ли си? - Нали каза че...
Знам, че казах. Но ще взема него. Така че, тихо.
- Нали говорехме за мен... - Достатъчно! Спри!
Ти четеш съобщенията, той идва с мен.
Но аз ги познавам!
Разбра ли? Край. Точка!
Ей, хлапе, правиш това, което трябва. Знаеш го, нали?
- Как се казваш? - Дани.
Добре, Дани. Иди там и седни при останалите.
Това е чудесно.
Но дори и да е вярно, няма начин да го потвърдим.
Не мисля, че трябва да го пускаме така непотвърдено.
Не знам.
Знаете ли какво? Майната му. Пускайте го. Не, пускайте.
Хора, казвам ви, това е страхотен материал. Трябва да го пуснете.
Ако не е вярно, ще го отречем. Ясно?
Гледай да го прочете дума по дума.
Хайде, прочети го.
"Ето ги исканията.
Няма да преговаряме.
Първо: Празен автобус,
с всички прозорци боядисани в черно,
трябва да бъде докаран на тротоара точно пред бара.
След като го паркира, шофьорът трябва да излезе...
и вътре да няма никой друг.
Автобусът трябва да има пълен резервоар с бензин.
Второ: На летището трябва да чака малък самолет.
Да е зареден с достатъчно гориво да пропътува 5000 километра.
Трето: Не трябва да правите никакви номера.
Ако някои от тези поправки... заявки...
не бъдат изпълнени точно, както са представени,
ще умре един заложник.
Срещу всяко изпълнено искане, ще бъде пуснат един заложник."
Много добре.
Искам да говоря с вас, момчета. Хайде.
Всъщност, няма да убиваме никой, нали?
Не.
Защо?
- Кажи го. - Какво да кажа?
Няма да го направим.
Да. Няма.
Заклеваш ли се в гроба на Мама?
В гроба на Мама.
Наистина няма да убиваме тези хора.
Да, добре.
- А сега, ти. - Какво?
Искам да те чуя да кажеш точно тези думи.
- Няма да убиваме. - Закълни се.
- Не обичам да се кълна в майка си. - Хайде, просто го кажи.
- Хайде... - Направи го!
Кълна се в майка си, че няма да пречукам никой.
Освен ако не се наложи.
Самолетът определено не става за летене.
Заеби самолета. Той изобщо няма да стигне до него.
Двамата с шефа сте единодушни за това.
И той не го иска във въздуха.
Между другото, той има и други идеи.
О, така ли? Прекрасно. Ще си седи там във Вашнгтон...
в удобното си кресло и ще ни казва да седим мирно и да чакаме...
да изпълним всички искания.
Ами, майната му! Виж к'во ще ти кажа:
Още един шибан изстрел и влизаме.
Играта свършва. Добрите печелят.
Ще го закова преди да се качи на автобуса.
4 часа сутринта. Когато затварят.
Носиш, каквото имаш. Ние носим, каквото имаме.
Не, няма да нося нищо, докато не видя. Вие ще ми покажете първи.
Еба си простотията! Видя ме. - Какво? Какво?
Нека си звъни.
Казахме, каквото ще казваме.
Ей, усили го.
Обсадата продължава повече от два часа...
и изглежда, че няма развитие по случая.
Знам само, че гангстерите са отправили искания,
но нямаме информация какви може да са те.
Както съобщихме по-рано, имаме изключителна,
но непотвърдена информация за самоличността на човека,
който държи тези заложници.
Името му е Гай Фукард, канадски гражданин.
Той е издирван известен контрабандист на оръжие,
Какво?
който явно....
Горе ръцете!
- Какво, това... това да съм аз? - Гай Фукард, а?
Не знам какво...
Заподозрян контрабандист на оръжие?
Не се казвам "Гай", името ми е "Ги".
Не съм човекът, който казват, че търсят.
- Снимката ти е на тъпия екран! - Да!
"Ги", "Гай", кой си ти, по дяволите?
На снимката съм аз! На снимката съм аз, но...
Но, искам да кажа... По дяволите, аз...
Може да е ченге и да се опитва да ни изиграе.
Не съм ченге.
Не, не е ченге. Бил е тук много преди цялата работа да се обърка.
- Точно така! - Не друго е.
- Какво? Не, няма нищо. - Знаех си, че нещо не е наред.
Изобщо не ми хареса идеята ти.
Ако е ченге, викам да го очистим веднага! На момента!
Не е ченге. Ти го претърси. Няма пистолет.
Точно така!
Той е лъжец, който се опитва да ни предаде, да ни натопи!
- Добре, чуй ме, слушай. - Да.
Ще ни кажеш кой си и какво правиш тук...
Да. Да. Добре.
Млъквай! И защо те търсят федералните.
Или приятелят ми ще започне да ти троши пръстите. Разбра ли?
Харесва ли ти?
- Можеш да питаш тях! - Млъквай!
- Те бяха тук! - Млъквай!
Да, добре.
- Ще ни кажеш истината... - Те ме познават.
Млъквай. Ще ни кажеш истината.
И ако историята ти не съвпада,
той ще продължи да ти чупи скапаните пръсти,
докато не съвпадне. Разбра ли?
- Добре, но тези хора... - Майната ти.
Счупи един! Майло, стой настрана. Седни си. Не искам да говоря с теб.
- Искам да започне да говори. - Добре, добре!
Казвам ви, аз не... Това... Аз не съм...
Аз съм Ги Фукард, да, но... искам да кажа...
Тук съм по работа.
Работя за правителството в Квебек.
Сутринта отивам до Мексико Сити за една среща.
Имам свободно време преди самолета и идвам в този бар.
И тези, познавам ги тези, те ме познават.
Идвам тук, аз...
По дяволите, искам да кажа...
Имаше филм, даваха стар филм по телевизията и
много лошо за мен, останах да го гледам до късно.
Тоя пич беше ли тук да гледа телевизия?
Не е редовен и не обърнах много внимание, но може да...
Т'ва за к'во го направи?
- Щото е проклето животно. - Да ти го начукам, Майло!
Телевизорът беше с изключен звук през цялото време.
Не може да е гледал.
- Чакайте! Чакайте! - Той лъже.
Стоп, спри, прав си. Не го прави, докато не ти кажа.
- За какво го каза това, човече? - Кое? Кое?
Че си гледал телевизия. Проклетото нещо дори не беше включено!
Аз... аз не...
Как да не е било? Гледах. Не знам. Спомням си, че...
Говори на шибан английски!
Шибането... филмът беше свършил, когато влязохте тук.
Имаше спортни новини. Мисля, че беше...
- Спортни новини? - Така мисля.
Има ли някакви спортни предавания толкова късно?
Да, има едно по Канал 9.
Точно така. Мисля, че е това.
Но той не беше тук толкова дълго. Влезе няколко минути преди...
Той е нещастен пияница. Лъже ви.
Добре.
- Мамка му! - Стига толкова, по дяволите!
Майло, не се бъркай.
В някой неща си добър, но не и в това.
Добре! Добре! Аз... Полицията...
Полицията ме търси.
Това ли искате? Искам да кажа...
Изхвърлете ме навън, тогава.
Предпочитам това, отколкото да съм с вас, ненормалници!
Слушайте!
Няма значение какво казва.
Това е човекът, който казват, че искат.
На кой му пука? Това не променя плана.
- Аааааа! - Остави го.
- Ей, остави го! - Ааааа! Чакай, чакай!
Защо го правиш? Ааааа! Трябва да ме изслушаш!
- Ааааа! - Да тръгваме.
- Вътре. - Влизайте там.
Абе я влизайте там, мамицата ви!
Трябва да ме изслушате! Моля ви!
Мога да ви помогна!
Трябва да се придържаме към първоначалния план.
Трябва да отидеш до болницата.
Няма да ти позволят просто да си тръгнеш от тук.
Ще те закарат директно в спешния кабинет.
Един Господ знае за колко време.
Достатъчно дълго, за да ни арестуват.
Невинен съм! Трябва да ме изслушате!
Ще му запушиш ли устата?
Майло, моля те.
Получихме проклетото решение, човече, подарък!
Решение на проблема ни.
Не, не, човече. За какво, по дяволите, говориш?
- Имат доказателства. - Какви доказателства?
В тях... в тях е колата.
Колата беше открадната.
Ще кажем, че тоя е откраднал кола, направил е катастрофа,
убил е тъпия барман.
Можем да му размажем физиономията...
и да я направим да изглежда все едно е катастрофирал!
А тези хора, пич? Не мислиш ли...
Да не мислиш, че те просто ще забравят какво се е случило тук?
- Не мислиш ли, че това е проблем? - Какво искаш да направя?
Просто да се предам? Забрави.
Човече, виждам друг изход от ситуацията.
Единственият изход е да се преструваме, че сме заложници.
Имам лошо предчувствие за този план.
Трябва да направим нещо друго или ще ни закопчеят.
Няма да мине много време преди да съберат две и две
и да разберат какво не е било наред.
Трябва да се измъкнем от това безнаказано.
Забрави летището, забрави затвора,
забрави тъпото Мексико.
Трябва да излезем от тук като свободни хора.
Разбираш ли?
Майло, трябва да отидеш в болницата без...
да те е страх, че ще те арестуват.
Трябва да отидеш в болницата като...
герой.
Точно така.
Проклет герой.
Проклетият Джони Пейчек няма да бяга в Мексико.
Не сме Джони Пейчек.
Имаме свидетели, които ще проговорят.
Албогаторствай ги.
Какво каза?
Жертвай ги, за да спечелиш.
Не исках да го казвам...
но и аз мисля така.
Най-добрият беглец е свободния беглец.
Откъде взехте тази информация и защо я пуснахте по телевизията?
- Знаете ли колко е опасно? - Ще ти звънна по-късно.
Ако не ми кажеш откъде получи тази информация,
лично ще разкарам прекрасния ти задник от пейзажа.
- Не можеш да го направиш. - Искаш ли да ме пробваш, скъпа?
Марв! Разкарай тъпите новини на Канал 7...
Добре де. Получих я от Монреал, от един източник в отдела ни там.
Знам всичко - как се казва, как действа, всичко.
- Знаеш, че няма да го потвърдим. - Току-що го направи.
Дай ми пистолета.
Ъ? Защо?
Просто ми дай пистолета.
Къде отиваш?
- Къде отиваш? - Няма да го направиш.
- Може ли малко почивка? - Не!
По дяволите!
Ти се закле, човече, в майка ни...
че няма да убиваш никой.
Нещата се промениха. Не търсят нас. Търсят него.
Няма да позволя това да се случи.
- Майло, дай ми пистолета. - Не.
- Върни ми тъпия пистолет. - Не, не.
- Дай ми проклетия пистолет! - Не!
Имаме работа да вършим. С нас ли си или не си?
Ходи се шибай!
- Ей! - Ааа!
Достатъчно!
Нямам време да се занимаваме с такива простотии!
Обеща ми, че ще доведеш нещата докрай,
без значение какво казва брат ти.
Да, сър. Да, сър.
Да. Веднага ли? Добре.
Ще влязат след 15 минути. Хайде!
Добре. Действаме.
Тоя накъде тръгна, по дяволите?
Къде отиваш?
Не искам да бъда част от това, така че...
се оттеглям.
Не ме карай да го правя.
Ще ни измъкна от това.
Излизайте.
- Хайде, да вървим. - Аре, излизайте!
Добре!
- Хайде, върви! - Господи!
Ти си пълен идиот!
- Ти си проклет лъжец, знаеш ли? - Млък!
- Ще ни убиете. Моля ви, недейте! - Моля ви, не!
Не!
Тишина!
Шефе?
- Шефе? - А? Какво?
Защо го направи?
Защо?
Нямаше да те застрелям.
Защо? Защо?
Хайде.
Хайде, ще те измъкна от това.
Хайде. Наистина ли си помисли, че ще те застрелям?
Щях да измъкна всички ни от ситуацията.
Единствено трябваше да си затваряш очите.
Хайде.
Не можеш да го направиш.
О, Боже.
Моля те, моля те накарай го да спре.
Не можеш да го направиш. Послушай брат си.
Той беше прав.
Не можеш да го направиш.
Не можеш да станеш част от цялото това...
- ...това убийство! - Млъквай!
- Дево Марийо, изпълнена с милост... - Престани с тъпите молитви!
- Господ е с теб... - Престани!
- Благословена сред жените и благословена... - Мамо.
Плодът на твоята...
Какво каза?
Той е мой син.
Мойто момче.
Дани и аз няма да кажем нищо.
Нищо няма да кажем...
нали знаете, за това какво се случи тази вечер.
Джак каза, че ще говори, но ние не.
И... и няма. Ние няма.
Няма да кажем нищо.
- Нали, Дани? - Да.
Точно така.
Моля те. Брат ти...
Брат ти каза, че не е редно...
и не може да го направи.
Заклевам се. Заклевам се.
- Искаш ли да живееш? - Да.
Това не е достатъчно.
Н-не... Защо да не е достатъчно? Моля те.
Трябва да го желаеш.
Щом двамата искате да живеете...
тогава го направи ти.
Направи го.
О, Боже.
Току-що имаше изстрел в бара "При Дино".
Хайде, това беше. Влизайте веднага.
Да, имаше голяма стрелба.
Струва ми се, че в момента излизат хора.
Продължете от студиото. Ще се включа пак, Фил.
Какво се случи вътре?
Доволни ли сте от начина, по който А.Ц.О се справиха с това?
Какво е чувството да си герой?
Моля?
Попитах какво е чувството да си герой.
Той не е герой.
Извинявам се. Какво искате да кажете с това?
Мисля, че това, което иска да каже е,
че... никой от нас не е.
Кажете ни какво се случи.
Толкова се радвам, че сте живи и здрави.
Ще ви закараме до болницата.
Край на обсадата,
която започна между 2 и 4 часа тази сутрин.
Все още нямаме официални данни за жертвите,
но има трима оцелели.
Тя може да твърди, че никой от тях не е герой,
но много от нас мислят различно.
При трима оцелели от седем взети заложници,
те всички несъмнено са герои...
щом са се измъкнали от тази ситуация живи и здрави.
Никой, освен тях не знае какво е било.
Превод: Boryana19 Отбор субтитри - Zamunda.net