-Har hun kommet? -Ikke ennå. Slapp av, pappa.
-Hva vil du ha, gutt eller jente? -Jeg vil ikke vite det.
-Hvorfor kommer hun hit da? -Jeg må vite det.
Elaine er her, Michael!
Jeg har nyheter i morgen. Dere er løslatt.
Vent! Denne er til ungen.
-Hva er det? -30 gram gull.
-Skal ungen bli bankier, syns du? -Når ungen er 21,-
-kan han kjøpe en bil for den, eller betale avgiftene på colleget.
-Hyggelig av deg, Tommy. -Det er pålitelige saker.
Nå, hva blir det? En liten Matthew? Flott navn, om jeg så får si.
Matthew! Feig og nervøs, akkurat som faren sin.
Men tenk om det er en jente? Mathilda!
Ditt forslag. Jeg venner meg nok til det.
"Milde Mathilda"!
Det er mora di sitt navn, men kan du ikke bytte mor til Karen, eller...
-Hva er det? Alt i orden med barnet? -Ja da.
Hva er dette?
Det er en prøve jeg tok.
-En genetisk prøve. -Hvorfor det?
Jeg hadde mine grunner.
Tommy?
Det er ikke ditt, Michael.
Hun er ikke din.
Dette gjør seg i minne-esken hennes.
Virginia 5 år seinere
Busemann!
Sluttoppgjør for 631 Westmore Drive, Washington D.C. - 6 200 dollar.
Godt håndverk. Skriv ut en sjekk, Tom.
-Kjenn på bordplata. -Fin.
-Der er han. Samme greie hver uke. -Det angår ikke oss.
-Hvor da? -Det er vel lønningsdag.
En som kjente ham for 5 år siden, sa at han faktisk hadde personlighet.
Han må ha stampet den hos mrs. Simon, for han har ingen nå.
Fin mynt, ikke sant? Jeg sa det var høy kvalitet. Du burde ta den.
Denne, da? Den forsvinner så fort værballongfolka får teften av den.
Værballongfolk er vel som elghodesamlere i så måte.
Jeg skjønner bare halvparten av det du sier.
-Hei, mamma. -Der er du! Kan du passe butikken?
Hei! Kom hit!
En på nettet selger sølv-halvdollar. Fra California, så du slipper skatt.
-Jeg er ikke interessert i sølv. -Beklager. Spurte bare om prisen.
-Kan du gjøre det med den? -Jeg kan spyle pavens toalett.
Sølv er bra. Hvorfor bare gull?
Det er pålitelige saker. Jeg tar mynten.
-Takk, mrs. Simon. -Du kan godt si April etter fem år.
Pokker. Hvor er lykkeskrapa mi?
Når jeg vinner, skal det bli forandringer her.
-Skal du bygge bibliotek? -Hvorfor ikke?
Gi meg 20. Jeg vil fortsette seiersrekken.
-Hvor lenge har seiersrekken vart? -Siden jeg ble født, gutter...
McCann betaler leie til dere, ikke sant?
Så du vet vel hva som skjer der borte, da?
Jody nede på banken sa at McCann ikke har noen konto.
Har ikke engang løst inn en sjekk. Han må ha det hjemme.
Mekleren har mine. Broren min får litt når det passer meg.
Det var pappas idé. Fikk jeg bestemme, skulle han fått alt nå.
Hei sann! Gi meg fem dollar.
Bryce drar ballen inn... En kjempetreff!
Ballen må ha rullet 100 meter.
Begge lagene går på ballen. Det står 0-0
Newland scorer! John Newland.
Vår neste kongressmann, hvis pengene hans er godt for noe.
Hvis dere stemmer på meg, lover jeg ikke bare fred på jord...
Men også å asfaltere Stewart Street.
Broren din er så fin.
-Du tok deg bra ut. -Mener du kampanjen eller kampen?
Hvis vi skal satse partipenger på deg, vil vi vite om du er "ren".
Hvordan er det med broren din?
Det var litt pinlig etter delstatskampanjen.
Man taper ikke valg på grunn av brødre.
-Kan du kontrollere ham? -Ingen problemer.
Gjør meg en tjeneste. Ikke fleip. Det gjør seg ikke i politikken.
Jeg skal være utpreget umorsom.
Du trenger meg litt ennå, ikke sant?
-Jeg skal ut. Kan jeg låne bilen din? -Nei.
Et forutsigbart svar, det der.
Jag sa nei. Ta Plymouthen.
"Jenter, skal vi ta en tur i -66 Plymouthen min?"
Klokka ti er du så høy at du ikke vet hva slags bil du kjører.
Du tror du er Jesus når du er nykter.
Pappas fantastiske gutt...
Du ville ikke vært så fantastisk hvis folk visste hva jeg vet.
Hvis jeg taper, taper du også.
Drikk, røyk, få deg et nummer. Men gjør det i Plymouthen!
Hører du?
Småpenger fra oven.
Småpenger, ja.
Si at vi trenger mer.
-Si at veslejenta hans trenger mer. -Jeg gjør det, men det hjelper ikke.
-Ikke ta det. Jeg har ikke flere. -Du får det tilbake. Det lover jeg.
Dere fortjener bedre enn dette.
Han vil at du skal være høy, så du holder kjeft.
Invester det klokt.
Det burde varme hjertet ditt, pappa.
Ikke kjør så fort!
-Faen! -Hold kjeft!
For en kveld.
Herregud...
Faen.
Jaha, Mr. McCann.
Nei!
-Ingenting her, sir! -Der nede, da?
Ingenting.
Det var en fremmed her i forrige uke. Vi tar en sjekk på ham.
Men jeg tror det var en lokalkjent, så fort som han kom seg unna.
Du... Er du forsikret?
Har broren din forsvunnet?
Men er det ikke Nancy Lammeter! Så hvem stemte du på?
Jeg klarte ikke å bestemme meg.
-Har han rømt til Sør-Amerika? -Noe nytt om Tanny?
Politiet sier at Tanny bare lot henne ligge. Jeg har utelatt det.
Så ranet han McCann. Takket være kollisjonsputa er han nok like hel.
Det var ikke noe blod hos McCann. Og han stakk kjapt, så han er nok ok.
Tanny sårer aldri seg selv. Bare andre.
Dommer Marcus, jeg er Nancy Lammeter.
Vi studerte Johns-Dobson-saken på college. Du satt byen vår på kartet.
Hvor blir det av pengene?
Det er faren din. Vil du treffe faren din?
Det hadde han nok likt.
Hva gjør han i kveld? Hva gjør pappa i kveld?
Han har glemt deg. Han skulle ikke glemt veslejenta si.
Vil du treffe faren din?
-Hygger du deg? -Ja.
Så ja, skatt.
Kom hit, skatt...
Mamma!
"Mamma"? Du er helt på jordet.
Mamma?
På plass! Sitt!
Kjenner noen dette barnet?
-Er legen her? -Ikke ødelegg festen nå. Vi går...
Det ligger en kvinne i snøen utenfor huset mitt. Jeg tror hun er død.
Henter noen legen?
Tar du deg av barnet, mrs. Simon? Jeg henter bilen.
Kan du vise oss stedet?
Heroinmisbruker.
Barnet er sannsynligvis skadet.
Vet du hvem hun er?
Jeg har aldri sett henne før.
Gi oss litt plass!
Mintsukkertøy?
Du er ikke skadet, er du vel?
Hun liker deg best.
Vi burde la sosialkontoret ta hånd om henne.
-Hvor ville hun havne da? -Langt unna, sannsynligvis.
Hun er alene, og jeg er alene.
Hva mener du?
Hun kom som en erstatning for pengene mine.
-Hva om jeg tok meg av henne? -Her, i byen?
Bare vær deg selv.
Meg selv..?
-Bor du alene? -Jeg er skilt.
Tror du at du ville blitt en god far?
Ja, det gjør jeg.
-Har du noe av verdi? -Nei.
Det jeg hadde, lot jeg stjele. Det ble stjålet.
Det høres jo ut som om jeg ba noen stjele det. Og det gjorde jeg ikke.
Jeg lot det bli tatt.
-Er du homoseksuell? -Ikke så vidt jeg vet.
Jeg mener...nei. Jeg har ingen interesser på det området.
Det er han.
Hvordan skulle du, en enslig mann, tatt vare på dette barnet?
Jeg ville våknet, og... Tatt vare på barnet.
Og så... Gått og lagt meg.
-Når du går på jobben, da? -Jeg går ikke på jobb.
Jeg jobber hjemme!
Jeg er møbelsnekker. Jeg kan tilby dere et fint klesskap.
Unnskyld.
-Det er ikke så lett å oppdra et barn. -Ingenting er lett.
Det er vanskelig å bli intervjuet. Dere må overse det dere ser nå.
Det er som med gelé...
Det ser ikke så appetittlig ut, men det smaker jo ganske godt.
Ga dere meg dette barnet, og kom tilbake om et år,-
-ville dere bli veldig imponerte.
Jeg tror at barnet hører hjemme hos meg.
Hun gikk inn i huset mitt.
-Vi må snakke om adopsjonen. -Det der skal vi fikse.
-Skal vi gå ovenpå? -Ja visst.
Hallo, mamma!
Jeg spurte legen hvorfor jeg fikk barnet. "Ikke spør," sa han.
Jeg er en kvasi-fosterfar med venner høyt på strå.
Endelig litt hyggelig snusk. Jeg har med tonnevis med babyting.
-Du må prøve den på håndleddet. -Hvorfor det?
Derfor.
Hva skal hun hete?
Jeg vil kalle henne Mathilda.
Du får huset mitt hvis du lar det være.
Hun må stave det. Få klengenavnet Tildy..? Nei og nei.
Jeg har bestemt meg.
Du må drepe alle som kaller henne Tildy.
Mathilda... Hei!
April.
Det er første gang jeg ser deg kjøpe noe til noen andre.
Den er til meg.
-Hvorfor det? -Jeg fleipet!
Det er også første gang, hvis du unnskylder at jeg sier det. To cent.
Pappa!
Hallo, Michael.
Skal vi se...
Hvis jeg var på din alder, hva ville jeg likt å spise da?
Barnemat, kanskje?
Det høres kjempegodt ut! Jeg har litt her.
Det er best du passer på å spise barnemat nå.
Med årene mister man lysten på usaltet gulrotmos.
Skjønt restauranter i Paris serverer visst usaltet gulrotmos.
Skal vi ta en liten bit? Bare en liten bit?
Ser ikke det godt ut? Opp med munnen nå...
Se på meg, jeg spiser det.
Jeg lager litt havregrynsgrøt.
Mathilda?
Mathilda!
-Syns du det var gøy? -Ja.
Du er kjempeslem! Og kjempesnill.
Han kommer tilbake.
-Har du noe som morer en tre-åring? -Lønningen min?
Veldig morsomt.
Værballongen har hengt her en stund.
-Hvor mye koster den? -100 dollar?
-Hva med fem? -Solgt!
-Hvor får jeg gass? -På kafeen over gata?
Opp i det blå!
Hallo, Mathilda!
-Kom hit, Lawrence! -Vink, for sikkerhets skyld.
-Fin dag for en svømmetur! -Nå er det min tur!
Nå kommer jeg.
Nå er det min tur!
-Hallo der nede! -Hvordan har dere det?
Nå lander vi!
Det gjorde vondt!
Kom igjen, Tildy!
Nancy?
Hva da?
Hva er det?
Esther, jeg tror ikke...
Vi har ikke nok laks. Vi må hente mer.
Det er sikkert nok. Dere har seks gjester og to store laks.
Dere kommer til å spise rester i en uke.
Ring etter legen!
Vi kan prøve igjen.
Tenk på hvor moro det blir...
Tilgi meg.
Ikke si det til meg igjen.
Du skal få et barn.
Det skal du.
Mathilda!
Du tar livet av meg! Setter de ikke opp et gjerde her, faller noen nedi.
Vi mister høyde!
Du må ikke skremme pappa sånn.
Du må straffe henne, ellers lærer hun aldri.
-Jeg klarer ikke. -Men du må!
-Jeg kan ikke gi henne ris. -Sa jeg det?
-Skal jeg halshugge dokka hennes? -Da anmelder jeg deg.
Jeg pleide å sette Lawrence i skammekroken.
Ikke gjør det. Se hva det gjorde med meg.
Jeg klarte det!
Greit. Du er fri.
Ferdig! Hva vil du gjøre i dag?
Dette er skolen! Her er det folk som er yngre enn meg.
-Er du faren hennes? -Hun adopterte meg, ja.
Får jeg et ord med deg?
Det brukes til mye rart.
Dere bruker det til å skrive på, og å tegne på.
Hva er det?
-Cory? -Papir.
Har du tatt eksamen ennå, mr. McCann?
Ikke vri på valpens hode.
Hva skjer?
Musebegravelse. Vi fant en død mus.
Liker du hester?
-Hvordan døde musa di? -Den ble overkjørt.
Det er derfor vi begraver den i en pizzakartong.
-Jeg bare tuller. -Jaha...
Katten tok den. Det var ingens feil, det er bare sånt som skjer.
-Vel. Ha en hyggelig begravelse. -Vi prøver, men det er ikke så lett.
-Ha det. -Ha det!
Hva er det?
Kom igjen. Noe er det.
-Jeg kan skrive kjempesmått. -Hva mener du?
Hva er det?
-Det er salme 23. -Jøss.
-Kan jeg spørre hvorfor? -Kult, ikke sant?
Lider du av livslede? Kom!
Ved bredden av elva
Sto Løpende Bjørn, en ung indianerkriger
På den andre siden av elva
Sto hans søte indianerjente
Lille Hvite Due var hennes navn
Hun var vakker som dagen var lang
Men stammene deres kriget mot hverandre
Så deres kjærlighet var uten håp
Løpende Bjørn la på svøm over elva
Lille Hvite Due gjorde det samme
Og de svømte mot hverandre
Gjennom strømningene kom de
Da de møttes ute i vannet
Dro elvas strømninger dem ned
Så nå er de alltid sammen
På de evige jaktmarkene
Løpende Bjørn og Lille Hvite Due
Deres kjærlighet varer evig
Vi må gå ut mer.
Slå! Det er et balltre, ingen kjevle! Kom deg på heimkunnskap.
Kyllinger kan ikke spille baseball. Ikke kast bort tida vår.
Kom igjen! Hun treffer ikke, hun er en jente.
-Gjett om vi taper! -Hold kjeft, Janet.
-Gå og ta heimkunnskap! -Hun er en kylling! Få det overstått!
-Kom igjen, Mathilda! -Lawrence er forelsket i henne.
-Hun overser ham fullstendig. -Hun tenker ikke på sånt ennå.
Nå gjelder det, jente.
Gå tilbake! Du må løpe den andre veien!
Ikke den veien! Den andre veien!
Bra, Mathilda!
Vi tapte!
-Bra spilt! -Bra sett på, pappa.
Jeg må levere dette til Newland i morgen.
Kan jeg bli med? De har saltbøsser av gull!
Hva er i veien med våre av linoleum?
-De har butler! -Engelsk, til og med.
Mrs. Newland ringer med en bjelle, og butleren kommer inn og sier: "Te, sir?"
Ja vel, du kan bli med.
Vi lar ham manipulere Fred, og får stemmen hans i skattesaken.
-Jeg vil ha en ja-stemme av deg. -Helt i orden.
Bloggs kommer til å spørre hvordan du vil stemme i jordbruksspørsmålet.
Spill med, plapre i vei. Så svinger du av i siste sekund.
Venter du lenge nok, taper han.
Vi har problemer med å få tillatelse til å avlede vannet til prosjektet ditt.
-Nei da. -Jo.
Du skjønner ikke. Det er ikke noe problem.
Ikke hvis du vil ha ja-stemmen.
Vi skal avlede vannet fra steinbruddet her.
Vi leder det ned til en falsk innsjø.
Og så selger vi tomtene rundt.
Det er et vakkert sted der, hvor vi kan bygge et lite hus.
Skal vi bo ved siden av en gjeng ender?
John?
Våkne opp, du er som en søvngjenger.
-Mr. McCann er her. -Takk, Esther.
-Hei, Michael og Mathilda. -Hei, mrs. Newland.
-Gjør det noe om hun er med? -Nei, ikke i det hele tatt.
-Vil du komme inn, Mathilda? -Takk, mrs. Newland.
-Er du tørst? -Nei.
-Det er av Andrew Wyeth! -Ja.
Har du sett det bildet? Sånn så huset ut før i tida.
Ser du den mannen? Det er min bestefar.
Og den lille gutten ved siden av er faren min.
Pappa! Bøker om hester!
-Vil du se de ordentlige hestene? -Gjerne!
-Hvis det ikke er for mye bry. -Ikke i det hele tatt.
Te, sir?
Se, pappa!
Her kommer Annie Oakley!
-Jeg henter kameraet. -Raskeste jenta i byen!
Hun har det kjempegøy. Hun er virkelig glad i hester.
Jeg ville spørre om hun kunne ta noen ridetimer her.
-Det hadde hun likt. -Kan jeg si det?
Bare gjør det. Og takk skal du ha.
-Nå er tida inne, pappa. -Bare stikk, du.
Minn meg på å gjøre det hullet større.
Du...er...ferdig!
Får jeg se? Ja!
Det ser bra ut. Særlig all maten som kommer ut av munnen.
Se på meg, mr. Newland!
-Jeg er lei meg. -For hva da?
At jeg ikke kunne gi deg det du ville ha.
Når du ser på henne, vet jeg hva du føler. Jeg er lei meg.
-Vi har gjort alt vi kan. -Nei, det har vi ikke.
-Hvorfor vil du ikke adoptere? -Jeg vil ikke snakke om det nå.
Ikke snu ryggen til meg. Unnskyld oss!
Adopterte barn... De blir som dine egne barn.
Se på Greens. Se på Michael McCann!
-Han har henne på grunn av meg. -Jeg vet det.
Du hjalp ham. Hvorfor hjelper du ikke deg selv?
Det var ikke det jeg mente.
Michael McCann har henne på grunn av meg.
Hva mener du?
Er Mathilda din datter?
Jeg trodde jeg kunne takle det.
Men bare det å ha henne i huset... Kvinnen som døde var hennes mor.
Jeg syntes det var rart at du brydde deg så mye om Mathilda.
Ikke gjør det.
-Mathilda! -Hei.
-Har du hatt det morsomt? -Ja.
-Liker du deg her? -Gjett om.
Fint.
-Vel... Ha det. -Ha det.
Det har hendt at jeg har villet gå fra deg.
Etter den andre aborten, trodde jeg at jeg påførte deg for mye smerte.
Men en annen kvinne ville kanskje påføre deg smerte på andre måter.
Hadde jeg fortalt noen om det, ville karrieren min vært over.
Og hadde jeg fortalt det til deg...
Ville du ikke blitt hos meg.
Hadde du tatt henne til deg, ville jeg vært hennes mor!
Og du ville ha vært lykkeligere med meg!
Våre liv ville ha blitt mer slik vi trodde de kom til å bli.
Jeg forstår det nå... Ti år for sent.
Hva da?
Jeg valgte feil dør.
Du er hennes biologiske far.
Du er hennes far!
Det dere gjør, er veldig bra.
Fortsett å invitere henne hjem. Venn henne til 1. klasse.
Har du tenkt over det?
Det er slik vi kan få folk over på vår side.
Alle vil vinne i lotto. Og denne jenta går fra tigger til prinsesse.
-McCann kommer til å tro det selv. -Endelig er pengene våre verd noe.
-Hei sann. -Hei.
-Har du lyst til å ri? -Ja.
Da så.
Hvilken av disse liker du best?
Den grå.
Du kan få ham.
Han er din.
Å jøye meg!
Du kan komme og ri ham akkurat når du vil.
Og du kan kalle ham hva du vil. Har du noe navn?
Jeg må forske litt, men Sparkle faller meg inn.
Du kan kalle ham Flipper, hvis du vil.
Jo forresten... Jeg syns at vi skal holde det hemmelig.
-Hvorfor det? -Bare la det være en hemmelighet.
-Hvorfor det? -Fortell det til faren din, du.
Men kanskje han ikke vil like det. Foreldre kan være merkelige iblant.
Kan de?
-Maten er akkurat ferdig. -Jeg er mett.
Vi må snakke.
Det høres ikke bra ut.
Jeg syns ikke du skal være så mye hos Newland.
-Hvorfor ikke det? -Du bor her.
-Man skal ikke utnytte gjestfrihet. -De inviterer meg jo dit.
Iblant kan man misbruke en situasjon uten egentlig å mene det.
-Jeg vil. Det skader ingen. -Ikke så mye, og ikke så ofte.
-Jeg vil! -Ikke vær så grådig.
Og det sier du!
Hva mener du?
Judys pappa sa at du elsket penger.
Så mye at du hadde dem hjemme hos deg.
-Det var derfor de ble stjålet! -Du får ikke lov å gå dit mer!
-Jo! -Nei!
JEG VIL HA BARNET MITT
-Du kunne ha skrevet det selv. -Jeg skrev det selv.
-Hun er virkelig dyktig. -Hun er flink...
-Kjempeflink. -Suveren...
Hun er sur, men det går nok over.
Ja visst. Etter 5-6 år. Terapi. Beroligende medisiner...
-Hun mener ikke noe med det. -Vet du hva?
Jeg tror den karen der borte er talentspeider.
Han kommer hit.
-Er det dattera di? -Dyktig, ikke sant?
-Du er Michael McCann. -Og jeg er agenten hennes.
Du er stevnet.
Problemer.
Jeg trodde jeg var offer for min egen ambisjon.
-Du får henne ikke. -Vil du ikke hennes eget beste?
Du får henne ikke!
Hun er mitt barn. Det er uforanderlig.
Hvis du er så glad i henne, hvorfor viste du henne ryggen for ti år siden?
Det er uunngåelig. Du kan kjempe hvis du vil.
Men hun kommer til å velge sin biologiske far.
Det er meg hun alltid har kalt pappa.
Hallo, Mathilda.
-Er mr. Newland faren min? -Ja.
Vil du komme og bo her hos oss?
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Når du takker nei til en gave...
Går gaven til den som tar imot den.
Pappa?
-Hvor ble mamma gravlagt? -Jeg vet ikke.
-Vi fikk aldri vite det. -Hvorfor ikke?
Jeg var redd. Jeg var redd for at de skulle finne en slektning,-
-eller faren din. Noen som kunne tatt deg fra meg.
Jeg vil vite hvor hun er.
Det kan vi finne ut. Mrs. Simon finner alt på datamaskinen sin.
Vent litt...
Dette tilhørte din mor. Ta det du.
Det er jo du og henne.
Dere er foreldrene mine. Du og mamma, ikke Newland.
Jeg skal skaffe deg en drink. Lage litt juice, mener jeg.
Vet du hva det betyr at han er faren din?
Forstår du hvordan man lager barn?
...jenta som har fått vite at hun er en prinsesse.
-Hva syns mannen i gata? -Han kan ikke gi henne det de kan.
Hun kan møte ham, men bo bedre. Akkurat som jeg og eksmannen min.
Vi har seks for og fire imot.
Ring 910 - EKTEFAR og stem.
Dette er WAPB. Vi legger oss opp i andres saker.
Mrs. Latham...
Du er rektor på Gardner skole, der Mathilda Newland går.
-Mathilda Newland? -Han prøver å gjøre deg usikker.
Har dette barnet potensiale til å gå på f. eks. Harvard eller Yale?
Hun har ubegrenset potensiale.
-Vet du hva Harvard og Yale koster? -Massevis, antar jeg.
Vent til jeg vitner. Han tror jeg er tante Mildred fra antikvitetsbutikken.
-Men jeg er tante Attila. -Retten kaller mrs. April Simon.
Løft høyre hånd.
Lover du å si hele sannheten, og ikke holde tilbake noe?
Det er sikkert og visst.
Han er en flott far. Han tenker bare på barnets beste.
Ikke din typiske flotte far. Han er original, kreativ...
-Han er veldig ukonvensjonell. -På hvilken måte?
-Hva? -Hvordan er han ukonvensjonell?
Da Mathilda var liten, bandt han henne fast med et rødt bånd.
-Vanvittig morsomt. -Å binde henne fast?
-Ikke fast, bare til bordbeinet. -Til bordbeinet...
-Kunne hun fått det rundt halsen? -Nei, det var bundet rundt her.
-Ikke siste skrik innen oppdragelse... -Nei, men det er poenget.
Har mr. McCann gjort andre uvanlige ting?
Han har undervist henne på sin egen måte.
Da hun lærte seg å lese, ga han henne voksenbøker.
-Fikk hun ikke lese skolebøker? -Hun ville ikke.
-Han lot henne lese voksenbøker. -Ja, akkurat.
Nei, ikke voksenbøker.
Er jeg unnskyldt?
Takk, mrs. Simon.
Beklager.
-Mrs. Simon? Vi er ikke ferdige. -Pokker! Unnskyld meg.
-Ingen spørsmål. -Det skjønner jeg godt.
-Takk, sir. -Takk skal du ha.
-Skål for Stone Lake! -Stone Lake!
En skikkelig tørsteslukker.
-Kan jeg få snakke med deg? -Svært gjerne.
Hvem er du?
Det er det beste spørsmålet jeg har fått siden alt dette begynte.
Jeg er den ordentlige faren din. Ikke den beste, jeg vet det.
Ikke så bra som Michael har vært. Men jeg kan bli det.
Jeg gjorde en feil for lenge siden.
Noe jeg alltid vil angre på. Det er derfor jeg slåss for deg.
Du syns vel jeg er fæl. Men jeg må ta den sjansen.
Hvordan var mamma?
Hun var glad i deg, Mathilda. Og det er jeg også.
-Hvordan behandlet du henne? -Så godt jeg kunne.
Jeg respekterte henne. Vi var bare ikke skapt for hverandre.
Men hun brukte stoff. Vet du hvor farlig det kan være?
Tror du...?
At du noensinne kunne bodd her?
Noen ganger.
Kan du lese opp signaturen på denne sykehusjournalen-
-til en miss Marsha Swanson?
-"Henry Swanson." - Hvem er det?
Det er meg. Jeg skrev under med et annet navn.
-Er det din håndskrift? -Ja. Jeg avtalte med moren-
-at jeg i hemmelighet skulle betale henne en månedlig sum.
-Hvorfor gikk hun med på det? -Hun var narkoman.
Og du, hva var du?
Jeg var ung og dum. Og redd.
-Innser du hvor dum du var? -Ja, jeg gjør det.
Ingen flere spørsmål. Ditt vitne.
Du var der den kvelden da Mathilda gikk inn i mr. McCanns hus.
-Og allikevel sa du ingenting? -Jeg følte at...
-Stemmer det at du ikke sa noe? -Ja.
Da du ikke tok hånd om din datter, forsømte du dine faderlige plikter.
-Protest! Det kan ikke bevises. -Godkjennes.
Jeg skal omformulere det.
Du oppførte deg ikke som hennes far. Du trøstet henne ikke.
-Ting en far kan tenkes å gjøre. -Nei.
Dine følelser for kone og karriere veide tyngre enn dem for barnet.
Ja, men jeg har sørget for at hun har hatt det bra her.
Jeg har alltid holdt et øye med henne.
Så edelt...
Hvorfor traff du moren i hemmelighet?
-Det er vel åpenbart. -Ikke for oss.
Fordi hun ikke var noen jeg ville bli sett med.
-Fordi du var politiker? -Ja.
-Det er bedre å ljuge for folk. -Nei. Jeg innrømmer at jeg feilet.
For å kunne framstå som en angrende synder.
Prøvde du å bestikke henne?
Hun var umedgjørlig. Misbrukere tenker bare på seg selv!
Takk, mr. Newland.
Vitnet kan gå ned. Retten kaller Michael McCann.
-Ja! -Jeg beholder den.
-Jeg er møkk lei pikebarnhistorier. -Håper fedrene dreper hverandre.
-Hvor mye tjener du i året? -Rundt 15 000 dollar.
Hvordan skal du betale for utdannelsen hennes?
Det fins stipender. Jeg kan låne.
Jeg tror nok at jeg skal fikse det, når den tiden kommer.
Og jeg tror at om barnet var i mr. Newlands hender,-
-ville hun gått på de beste skolene.
Hun kunne reist rundt i verden. Hun ville fått de sjansene hun fortjener.
-Protest! Hva er spørsmålet? -Godkjennes. Kom til verbet.
Du syns at John Newland oppga barnet sitt.
Det høres forferdelig ut når du utelater omstendighetene.
Det høres ille ut. Når du utelater detaljene.
Du var gift en gang, var du ikke?
-Jo. -Og du forlot ekteskapet-
-mens din kone var gravid.
-Bare svar på spørsmålet. -Omstendighetene...
-Svar ja eller nei. -Protest!
-Ja. -Og for å være rettferdig...
Omstendighetene gjorde at du uten skyld kunne oppgi barnet.
Og i mr. Newlands tilfelle gjør omstendighetene det lett å forstå-
-hvorfor han gjorde som han gjorde.
Derfor må vi forstå hva slags mann John Newland var på den tiden.
Og det får meg til å lure på hva slags mann du var da.
Jeg skal si noen ord, mr. McCann.
Stopp meg hvis du syns at de gir et galt bilde av deg.
Fattig.
Tilbaketrukket.
Uvennlig.
Gnieraktig.
Sint.
Ensom.
Ensom...
Ensom nok til å ta deg av et barn for å lindre på din smerte?
Ensom nok til å tøye reglene-
-for å forhindre at man fant et passende hjem til barnet?
Hvor involvert var du i dette bedraget, tro?
-Protest! -Jeg er ferdig, herr dommer.
-Og det er han også. -Vitnet kan gå ned.
-Hei, Mathilda. -Hei.
-Hvordan har du det? -Ikke så veldig bra.
Hvordan har hesten din det?
-Hvordan har Sparkle det? -Jeg vet ikke.
Kan du fortelle oss hvordan du fikk Sparkle?
Mr. Newland ga ham til meg.
-Og du takket ja? -Ja.
-Sa du det til pappaen din? -Nei.
Så du tok imot en gave fra den ordentlige faren din,-
- uten å si noe til mr. McCann? -Ja.
Så du hadde et spesielt forhold til den ordentlige faren din-
- som du var redd for å fortelle om. -Jeg var ikke redd!
Men du sa ingenting om hesten den ordentlige pappaen din ga deg?
Takk, Mathilda. Jeg er ferdig, herr dommer.
-Liker du "Mathilda Newland"? -Det er ikke meg.
-Hva vil du kalles? -Mathilda McCann.
Kan du peke på den mannen du ser på som faren din?
-Hva betyr mr. Newland for deg? -Før syntes jeg at han var snill.
-Hva syns du om ham nå? -Han prøver å skille meg og far.
Hva ville du syns om å bli atskilt fra faren din?
Jeg kan ikke skilles fra ham!
Det er han som har tatt vare på meg!
Han har inspirert meg!
Nå som jeg er i ferd med å bli kvinne, trenger jeg hans støtte!
Jeg klarer meg ikke uten min kjære pappa!
Jeg vil bli skuespillerinne!
-Du får komme deg på skolen. -Heia pappa! Du og jeg!
Jeg fortalte ikke om hesten. Det skulle jeg ha gjort.
-Men jeg ville så gjerne ha den. -Jeg vet det.
-Jeg har et problem. -Hva er det?
Jeg vil fremdeles ha den.
-Jeg har hodepine. -Det skjønner jeg godt.
Jeg vil ikke gi henne til den der...drittsekken!
Tull! Du kunne solgt mora di til kattematfabrikken.
-Gjør det rette, for en gangs skyld. -Jeg kan ikke gå mot Newland.
Båndene er for sterke mellom generasjonene.
Hvordan kan jeg be henne leve i fattigdom?
Jeg kan ikke gi henne til McCann. Ikke uten en tungtveiende grunn.
En tungtveiende grunn.
Ro i salen!
Jeg har tatt en avgjørelse. Men først vil jeg forklare tankegangen min,-
-så skjønner dere kanskje hvor vanskelig dette har vært.
En mann har oppdratt et barn som om det var hans eget.
Sjenerøst og med kjærlighet.
Hun er godt oppdratt, noe som ikke er lett å få til i dagens samfunn.
La meg forklare hva det var som gjorde utslaget.
Det var ikke barnets lykke, noe som er umulig å måle.
Som dommer er det min plikt å sørge for barnets velferd.
Noe som kaldt kan beregnes i penger.
Hun trenger penger til utdannelse...
Det ville vært uansvarlig av meg å nekte dette barnet-
-den velstanden hun er blitt tilbudt.
Var situasjonen en annen, så tro meg...
Da ville jeg gjort det annerledes, og det av hele mitt hjerte.
-Hva foregår der ute? -Unge mann...
Kom hit, gutt! Kom hit!
Vi får se hva det er. Retten er hevet i én time.
Hva er det som skjer?
Bingo!
For en dommer...
Er det alltid interessant å se når et argument faller sammen.
Nå får McCann tilbake gullet sitt.
-Det var leit med broren din. -Takk.
Mathilda...
Ser deg.
Hvert år er det noen som deg, som leter etter noen.
Alle leter etter noen.
Dette er det siste stedet de leter. Det er sikkert.
Det siste stedet.
Det er der borte.
Tekster: Stig Bjørge