Portarule, aici Nava-mamă.
Cei Patru Călăreți galopează.
Deschide ușile grajdului! Repet, deschide ușile!
Încărcătura e pregătită, Călăreții sunt pe drum.
ZONĂ RESTRICȚIONATĂ ACCESUL INTERZIS
Ai grijă să arăt bine.
Treci încoace!
- Vegas, scumpo! - Vegas!
Haide, iubito!
- Am reușit! - Da.
Cred că s-a declanșat. Hai!
Haide!
PĂRĂSIȚI LAS VEGAS
PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
- Să ne cărăm! - Da!
Ador viața, panaramelor!
Dragoste, dragoste...
Ce faci? Treci încoace! O simt.
Aveți idee ce transportăm? De ce avem nevoie de atâtea arme?
Poate fi orice. De la o bombă nucleară, la Constituția originală,
cea scrisă cu sângele Părinților Fondatori.
Da... Sau...
e Bigfoot.
Eu mă gândeam că e mânerul toiagului lui Ra...
sau Amelia Earhart, dar în viață.
- E mai bine să nu știm. - Corect.
Am un cadou pentru tine, pentru că m-ai făcut femeie cinstită.
Bine. Ce? La ce te referi?
Da... Bine.
Treci la treabă! Bine.
Ai dat de naiba!
Am o idee.
Ce zici de vehiculul de aselenizare care cică ar fi rămas pe Lună?
Îmi place tema extraterestră,
având în vedere de unde venim.
- Deci e posibil. - Ce anume?
Să transportăm... știi tu.
Sfântul Potir.
Da, ar putea fi Potirul.
Nu adevăratul Potir,
ci un Sfânt Potir al lucrurilor secrete.
Mă obligi să o spun cu voce tare?
Sincer, nu. Ești prea misterios.
Zona 51.
Hangarul secret. Autopsia.
Bine, o spun. E un extraterestru.
- Doamne! - Atenție!
Blackwing e rănit.
- Repede! Să-l luăm de aici! - Grăbiți-vă!
Ia-l pe ăsta. Repede.
Mai multe victime, domnule.
Lăsați-i, sunt morți. Să trecem la ăsta. Hai!
- La al doilea transport! - Recepționat.
Nava-mamă, suntem Cei Patru Călăreți.
Spuneți, Călăreților.
Avem o situație de urgență. E nevoie de ajutor.
Recepționat. Care e natura urgenței?
Am avut un accident grav.
Sunt mai multe decese.
Vrem un elicopter medical.
Recepționat. Îl trimitem imediat.
Mențineți liniile deschise cât îi contactez.
Călăreților, care e starea transportului?
Transportul...
Transportul e compromis.
E deschis în mijlocul șoselei.
Rămâneți pe recepție.
Ascultați cu atenție!
Toți cei care se pot mișca să se îndepărteze de transport.
Ce îmi cereți?
Taci dracului și ascultă! Ia-ți oamenii de acolo!
Dacă nu se pot deplasa, abandonează-i. Plecați imediat! M-ai auzit?
Da, am înțeles.
- Lasă-l! - Poftim?
- Au zis să nu ne apropiem. - Poftim?
Au zis...
Trebuie să plecăm. Ai auzit ce-au spus. Trebuie să ne cărăm!
Hai înapoi! Au nevoie de ajutor.
Nu mai e nimeni acolo. Clar? Sunt terminați. Hai!
Stai!
Nu ne oprim. Mergem mai departe.
Suntem destul de departe. E în regulă.
Nu e deloc în regulă.
Bine.
Ce s-a auzit?
Ne vânează.
Se îndepărtează. Hai!
- Sfinte Sisoe! Pe bune? - M-am speriat rău.
Sunteți pregătiți, băieți?
Unu, doi, trei, patru...
MASTERAT ÎN FILOZOFIE
Mii de protestatari au mărșăluit azi-dimineață la Capitoliu,
ca reacție la votul istoric de ieri al Congresului,
care a ratificat la limită controversata propunere
de a elimina ultimele resturi ale "hoarde zombi".
Înfruntarea finală a fost dramatică.
Armata americană a suferit pierderi uriașe și s-a retras,
iar Vegasul a fost izolat și zombii bântuie orașul abandonat.
E încununarea eforturilor președintelui de a-și îndeplini promisiunea
de a extermina populația de morți-vii din Las Vegas,
prin măsura extremă a lansării unei bombe nucleare cu capacitate redusă
asupra Las Vegasului peste patru zile,
la apusul zilei de 4 Iulie.
Ordonanța a dus la evacuarea totală a taberei de carantină McCarran,
o veche țintă a grupurilor pentru drepturi civile,
care susțin că nu s-au găsit urme de infecție în tabără.
Scuzați-mă.
Pot să vorbesc cu domnul acela?
Scott, te caută cineva.
Dle Ward.
Salut! Sunteți Bly Tanaka, nu?
Pe mine mă căutați?
Nu oricine poate să-l salveze pe ministrul Apărării
de o hoardă de monștri carnivori,
să câștige Medalia Libertății, ca apoi să ajungă...
Să lucreze la fast-food. Dle Tanaka, știu în ce situație mă aflu.
Uite care-i treaba.
Sunt 200 de milioane de dolari în seiful de la subsol, de sub Strip.
Banii sunt despăgubiri acordate de compania de asigurare.
- Nu pot fi impozitați sau depistați. - Și nici cheltuiți.
Aici intervii tu.
Mai sunt 96 de ore,
guvernul a mutat peste jumătate din prezența sa militară
din zona de carantină, așa că banii sunt vulnerabili.
Vreau să formezi o echipă și să-i iei.
În schimb, tu și oamenii tăi primiți 50 de milioane.
Te interesează?
Nu răspunde. Gândește-te peste noapte.
În semn de bună credință.
Mai vorbim în curând, dle Ward.
Bucurați-vă că există o soluție medicală finanțată de guvern...
ADEVĂR SAU SPERIETURĂ
...care va pune capăt problemei.
Sean, știi că nu sunt infectați. Dacă erau, s-ar fi transformat în zombi.
Sunt prizonieri politici pe care guvernul nu-i vrea în stradă.
Dacă statutul tău de imigrant e problematic,
dacă susții drepturile gay sau avortul,
te trezești că ți-au pus termometrul la tâmplă
sau te scot din casă ori din mașină, sub pretextul siguranței publice.
Am testat mii de bombe nucleare în deșertul Nevada.
E aceeași situație.
Atenție, persoane reținute în tabăra carantină Las Vegas McCarran!
Am început evacuarea.
Îmbarcați-vă în autobuzul către Barstow.
Pregătiți cartela temporară de sănătate
pentru a o prezenta oficialităților la îmbarcare.
Autobuzele pleacă la fiecare 15 minute.
- Bună! - Kate!
Bună! Nu pot să respir.
- Vă bucurați că vă mutați? - Da!
Kate, lasă copiii să împacheteze.
Haide!
Kate, vreau să-mi promiți ceva.
În caz că eu pățesc ceva în următoarele zile,
ai grijă să ajungă copiii la Barstow, bine?
Cum adică? Ce să ți se întâmple?
O cunoști, nu?
Călăuza.
Geeta, nu e o variantă.
Kate, ajută oameni să intre, să spargă un automat și să revină.
Dispari înainte să se prindă careva.
Banii ăia sunt salvarea noastră,
altfel, putrezim în Barstow.
Paznicilor de aici li se rupe.
Pentru cinci mii de dolari, eu și copiii mei scăpăm.
Trebuie să eliberez copiii până vineri...
și o să fac orice e nevoie ca să-mi protejez familia.
Geeta, oamenii care intră în oraș nu se întorc întotdeauna.
Las-o baltă!
- Stai, Geeta! Haide... - Lasă-mă în pace!
- Dar... - Salut!
E totul în regulă, doamnelor?
- N-ai ceva mai bun de făcut? - Kate...
- Ce ai zis, voluntaro? - N-a spus nimic.
- Așa e, voluntaro? - Kate.
Taci dracului!
Bine.
Ce? Voiai să-mi spui ceva?
N-o face.
Nu, n-am zis nimic.
Primul semn de infecție e agresivitatea
și gesturile ce ignoră normele sociale.
Uită-te la mine și nu te mișca.
E în regulă.
Autobuzul angajaților pleacă în cinci minute.
E rândul tău.
Dacă vrei, pot să folosesc termometrul rectal.
A scăzut două zecimi de grad.
Sigur te simți bine?
- Sigur nu ești infectată? - N-am nimic.
N-am nimic. Mă simt bine.
Ei bine...
amândouă sunteți în marja de eroare, dar aveți grijă.
Vezi să prinzi autobuzul, voluntaro!
Boule!
Ce-a fost în mintea ta?
Știi cât de ușor poate să aranjeze să dispari?
Ajunge să spună că ți-a scăzut temperatura cu un grad și o să îl creadă.
- Știu. - Știi?
Doar că... El...
Nu contează. Iartă-mă.
Vreau să-mi promiți că nu încerci vreo prostie.
Geeta, nu merită riscul.
Nu, ai dreptate. N-o fac.
Promit. Bine?
Mulțumesc.
Autobuzul angajaților pleacă în cinci minute.
Mamă!
POSIBIL
Da?
Dle Tanaka, sunt într-o situație delicată.
Nu vă simpatizez prea mult.
Așa că urăsc să vă ofer satisfacția de a accepta slujba, dar...
Adună-ți echipa.
Îți trebuie un pilot de elicopter, un spărgător de seifuri.
Îți trimit o adresă.
Să fii acolo mâine, la ora 16.00.
A acceptat.
Îmi pare rău că te rog, dar...
Trebuie să duc copiii la școală și, dacă n-ajung la muncă...
Stai liniștită, o repar.
- Mulțumesc, Maria. - N-ai pentru ce. Ai grijă, sunt murdară.
Sharkey, dă-i mașina albă.
- Gracias, Maria. - Salută copiii din partea mea.
Pa!
Băga-mi-aș!
Bună!
Crezi că e o idee proastă?
Haide, Scotty... Nu e vorba de ce cred eu. Asta e realitatea.
E o idee foarte proastă.
- Nu te bagi? - N-am spus asta.
- Te bagi? - N-am spus nici asta.
Dar te-am făcut curioasă.
Știai că o să fie așa dinainte să vii la mine.
Gândește-te și tu!
Am salvat atâția oameni, dar cu ce ne-am ales?
Dacă măcar o dată...
am face ceva numai pentru noi?
Am putea muri.
Probabil că o să murim.
Cel puțin unii dintre noi.
Cincizeci de milioane.
Cincizeci.
Cum îi împarți? Egal, indiferent câți suntem?
Tu, eu și Vanderohe luăm câte 15 milioane, dacă vine.
Cine nu face parte din familie...
Nu e nevoie să știe cât luăm.
Te-ai prins.
Cine mai e pe lista ta dementă?
Ai avut o vizitatoare.
Cum a fost?
E prima oară, după șase luni, când vine la mine.
Nu putem pălăvrăgi mai mult de 35 de minute
fără să ne certăm.
Dar pare fericită.
Asta e tot ce contează.
Sunt sigur că te apreciază, chiar dacă nu-ți dai seama.
Serios. Dacă nu te apreciază, dă-o naibii!
E treabă serioasă.
Ce părere ai?
Când eram în mijlocul acțiunii,
nu mă gândeam la fețele nenumăraților monștri,
dar acum îmi dau seama că erau oameni.
Și nu văd altceva decât chipurile lor.
Nu știu dacă e bine sau rău să mă întorc.
Nu pot să-mi dau seama, dar există o șansă să fie...
cathartic.
Asta e.
Ia te uită!
Ar fi trebuit să bombardeze Vegasul în anii '90.
- Excelent! - Peters!
Sfinte Sisoe!
Salut!
Ce naiba vă aduce pe aici?
- Cum e slujba? - Mizerabilă. Ce căutați aici?
- Păi... - Adunăm o echipă pentru o treabă.
Da? Cât plătiți?
Dacă ne iese, faci două milioane într-o zi de muncă.
- Două milioane? - Dar...
Asta-i partea mea?
Două milioane de dolari dacă iese?
Sută la sută. Mă bag.
Nu te interesează riscurile...
De ce m-ar interesa? Două milioane sunt mulți bani.
Îmi urăsc viața atât de mult...
încât două milioane de dolari ar schimba-o radical.
Da, mulțumesc. Da.
Chiar nu vrei să afli?
- Sigur e ceva legat de un elicopter. - Da.
- Eu sunt pilotul. - Da.
- Unde semnez? - Bine.
- Mă bag. - Mulțumesc. Mi-a părut bine.
- Nu s-a schimbat deloc. - Nu. E la fel de ciudată.
Hai! Pe următorul îl știu eu.
Haide! Băga-mi-aș!
Asta era! Asta vreau să văd.
Mikey Guzman.
Mikey Guzman. Sună cunoscut.
Uite!
GUZMAN AL MORȚILOR
Mikey Guzman, din East Las Vegas. Avem un grup de...
Am numărat cinci, dar o să verific. Stați puțin!
Sunt șapte împiedicați.
Bum, căcat cu ochi! Dublă lovitură în cap.
- E nebun. - Demență!
Sunt forumuri pe Reddit care-i sunt dedicate.
Sunt prea tare!
- Prea tare! Da. - Așa se face.
Mulțumesc mult.
Guzman al morților 420.
Apreciați și abonați-vă.
Jigodia asta are un Rolex. Face zece mii pe puțin.
Qué onda, güero?
Mikey Guzman.
Care-i treaba?
Vrei să faci 500.000 de dolari?
Pe cine trebuie să omor?
Îl ador.
Ce căutăm aici?
Voiai un spărgător de seifuri. E omul care-ți lipsește.
Vrei să faci 250.000 de dolari pentru o zi de muncă?
Doamne!
Poți să-l spargi?
- Dacă pot? - Da.
Dacă-l pot sparge? E ca și cum mi-ai arăta Madonna del Magnificat a lui Botticelli
și ai întreba dacă vreau să i-o trag.
Omul care a creat opera asta de artă, Hans Wagner,
a botezat-o Der Götterdämmerung,
după ultima parte din opera epică a tizului său, Richard Wagner,
Inelul Nibelungilor.
Poate fi deschis? Pot s-o fac? Nu știu.
- Sincer, nu știu. - Bine.
Ia degetele, dle Mână Mare.
Dintre toți lăcătușii lumii...
reprezint cea mai bună șansă de a-l deschide?
Cu modestie, trebuie să spun că da.
Te bagi?
E o poartă spre un alt tărâm, iar providența v-a adus la mine.
Să intrăm pe ea împreună.
- Apropo, cum te cheamă? - Scott Ward.
- Poftim? - Scott Ward.
Dieter, Scott Ward.
Ești gata de joacă?
LAS VENDETA
Da.
Scott, el e Damon. Ea e Chambers.
- Sunt oamenii mei, eu îi plătesc. - Bine.
- Salut! - Bun venit în echipă!
Scott, îmi zici și mie ce-i cu puștiul?
Fără supărare, dar nu pare ucigaș de zombi.
Salut, sunt Dieter, o să deschid ce nu poate fi deschis.
- Glumești? - Avem nevoie de el să deschidă seiful.
Fără el, nu luăm niciun ban.
Haide! Adunarea!
Dle Tanaka, echipa e prezentă.
Mă bucur să vă văd pe toți laolaltă.
Asta e ținta voastră.
Vegas Bly.
Nu puteți zbura în Vegas.
Survolarea e interzisă. Dar puteți pleca în zbor.
E un elicopter abandonat pe turnul de nord, Sodoma.
Dacă vă coordonați și comunicați,
ar trebui să fie o misiune simplă.
Intrați în oraș având 32 de ore la dispoziție.
Zombii care încă n-au murit
n-o să fie o problemă pentru niște duri ca voi.
Stați puțin!
Scuze!
Cum anume omorâm zombii?
Dumnezeule!
Mai e cineva aici care n-a ucis un zombi?
Toți știm regulile de bază.
Zombi, împiedicați, morți-vii, oricum le-ați spune,
dacă vreți să-i omorâți, țintiți creierul.
Creierul.
Dacă se apropie unul, îl împușcați în creier. E simplu. Întrebări?
Da. dacă iau un bolovan și-l izbesc în cap cu el? Merge?
Da, lovești tot creierul, deci merge.
- Am înțeles. - Scuze, dle Tanaka! Continuați!
Apoi vă duceți pe Strip.
Ajungeți la cazinou în mai puțin de două ore.
Intrați și găsiți generatorul.
Seiful e sub turnul de sud, Gomora...
la capătul unui hol.
Acolo o să găsiți mai multe piedici neletale.
Trebuie să le declanșați cumva.
Între timp, neînfricatul pilot-mecanic face plinul.
La ușa principală, spărgătorul de seifuri trece la treabă.
Ca un chirurg sau un pictor,
capodopera lui e creată prin pocnituri aproape insesizabile.
Seiful cedează sub puterea atingerii sale blânde.
Nu mai trebuie decât să încărcați banii în elicopter
și să zburați spre apus.
Toate astea... cu o zi întreagă înainte de lansarea bombei nucleare.
Ikebana la ureche.
Scuzați-mă. Nu mai avem voie să facem glume rasiste.
Da, dar eu sunt...
E în regulă dacă el e japonez.
Cum doriți. Floare la ureche.
Priviți!
Bine. Minunat...
Stați puțin!
Ăsta e planul? Cu zombi?
Da, ce e? Credeam că îți convine.
Spuneai că, dacă vezi un zombi, îl faci bucăți.
Băteam câmpii.
- Poftim? - Dă-o în mă-sa! M-am cărat.
E demență curată. O să muriți toți.
- Dumnezeule! - Îmi pare rău.
Amatori.
Damon, stai!
Luați-vă lucrurile. Ne vedem la ora 18.00.
Am înțeles, căpitane.
O clipă!
Eu sunt Martin. Sunt șeful pazei dlui Tanaka.
Dacă aveți nevoie de ceva, îmi spuneți.
Pot să vă fac rost de orice.
O să vă însoțesc în misiune,
deoarece cunosc foarte bine cazinoul.
Întrebări?
Bine. Ne vedem la 06.00.
La 06.00?
Cum te simți?
Ești nebun, știi asta, nu?
Dacă e să aleg între moartea pe Strip și încă o zi de burgeri la Lucky Boy,
îmi încerc norocul cu banii.
Te-ai gândit cum o să intrați?
Da.
Nou-veniții necesită un consult medical complet.
Centrul de carantină Barstow e o unitate cu toleranță zero.
Fără autocolant verde pe cartela de acces,
nu aveți voie în zonele comune.
Kate!
- Ce cauți aici? - Trebuie să stăm de vorbă.
- Nu! - Stai!
Ascultă-mă.
Am o șansă...
Vreau să mă ajuți.
Știu că o să pară o nebunie.
- Dar fă ceva pentru mine. - Pentru tine?
Fă asta și îți dau 15 milioane.
- Cincisprezece milioane? - Da.
Nu ai tu banii ăștia.
Dacă faci asta pentru mine, o să am.
Știu că n-o să mă revanșez pentru trecut și pentru ce tată am fost.
Da.
Cu 15 milioane poți să-i ajuți pe oamenii ăștia.
Te întorci la școală, faci ce vrei.
Orice ai face cu banii, știu că o să fie exact ce trebuie.
Ce vrei de la mine?
Te rog!
Tu ești călăuza?
Du-ne înăuntru, te rog!
Te rog!
Nu e rău pentru prima încercare.
Bine, am înțeles.
- Înțeleg ce mașinărie minunată e. - Nu îndrepta arma spre mine.
Scuze!
- Vine mașina noastră. - Bine. Vrei apă?
Nu pot să cred! Ce-i asta?
Ce?
Jur, dacă misiunea asta e modul tău cretin de a te reapropia de fiica ta...
Nu e, crede-mă.
Lucrează ca voluntar în tabără. Are relații.
Ne duce în zona de carantină.
Chiar crezi că aș lua-o în oraș?
BUN VENIT ÎN NEVADA
ATENȚIE - INTRAȚI ÎN ZONA DE CARANTINĂ CONSTITUȚIA NU SE APLICĂ AICI
Bună! Nu ne-am cunoscut oficial. Eu sunt Martin.
Nu vorbi cu mine. N-am încredere în nimeni, mai ales în tine.
- Nu te apropia de mine. - Am înțeles.
Atenție, tabăra de carantină Las Vegas McCarran!
Instalația o să fie închisă.
Infractori, ea e călăuza voastră.
Călăuza are un nume?
Lilly, dar "călăuză" sună mai bine.
Poți să-mi spui așa.
Vă las să vă vedeți de treabă. Ne întâlnim lângă Barstow, în 24 de ore.
- Bine? - Bine.
Vezi să nu te omoare bomba sau morții-vii!
- Ce e? - Mama a plecat.
Poftim!
- Am o întrebare. - Da, Dieter.
Nu-mi trebuie ceva mai mare?
Dacă-ți dau ceva mai mare, ești deja mort.
Mort?
Auf Wiedersehen, mort.
Ăsta unde se prinde?
Mai scutește-mă! Pe bune?
Dieter, nu-l enerva pe Van.
Mulțumesc.
Bună!
- Ce-ai făcut? - Cum adică?
Termină!
Dă-mi drumul!
- Încetează! - Ce se întâmplă? Ce naiba faci?
Ai dus-o în oraș.
Ai dus-o pe Geeta.
Da, am dus-o. Mai era cu doi oameni.
Duc multă lume în oraș. Le trebuie bani ca să scape.
- Știi asta. - Nu s-a întors.
Nu toți se întorc.
- Știu ce riscă. - Are doi copii!
Nu mi-a spus asta.
Dacă știam că are copii, n-o duceam.
Ai văzut-o murind?
Nu.
Au luat-o înainte. Eu m-am oprit.
Nu s-au întors. Îmi pare rău.
Am așteptat cât am putut, dar, până la urmă...
Vin cu voi.
- Ba nu. - Ba da.
Nici nu încape discuție. Nu vii.
Sunt doi copii a căror mamă s-a pierdut acolo.
O ajut să le poarte de grijă. Trebuie s-o găsesc.
Spune-ne cum arată și o căutăm.
- Crezi că m-aș baza pe tine? - Kate!
- Nu vii! - Nu-ți cer voie!
Îți spun ce o să fac.
Vino încoace!
Ascultă-mă! Știu ce e acolo.
Nu îți dorești să faci asta. Nici nu te las să încerci.
O să stai aici. Îți căutăm prietena, ne vedem la întoarcere.
- Bine? - Nu. Nu e bine.
Ascultă-mă tu! Intru orice ar fi.
Pot să intru cu tine, să mă protejezi.
- Kate. - Sau...
mă furișez după tine... și probabil că o să mor.
Tu alegi.
Ce ai hotărât, tată?
Dacă îți vedem prietena, bine.
Dar nu te apuci să o cauți aiurea. E o chestiune de viață și de moarte.
Dacă faci vreo prostie, unii dintre oamenii ăștia o să moară.
Ai înțeles? Au și ei familii.
Așa că nu pleci niciodată de lângă mine. Astea sunt condițiile mele. Clar?
Da. E clar.
Ea e Kate, cel mai nou membru al echipei.
- Bună! - Ce faci?
Scott, ce dracu'?
Te distrezi?
Despre ce vorbește?
Despre bomba care vine să vă omoare? Despre asta?
Ăsta e ultimul autobuz.
Hai, Speedy Gonzales! Arriba.
Evacuarea e obligatorie.
- Ne mai trebuie un om. - Pentru ce?
Nu știi cum e acolo. Nu mai știi.
- Echipa e destul de mare... - Crede-mă! Ne mai trebuie unul.
Ce se petrece aici?
- Vrei să faci 20.000? - Douăzeci de mii de dolari?
Da, vreau să fac 20.000.
Nu înțeleg. De ce morții mă-sii l-a luat și pe el?
Vorbește mai frumos, scumpo.
- Glumești? - Drujbă.
Intrăm într-o mare de morți ca să comitem un jaf.
- Dar scuză-mă că înjur. - E pentru tine.
Pentru mine? Da.
Mă descurc.
O să ne distrăm, nu?
Sunt omul potrivit pentru asta.
Dacă te sperii sau ai emoții,
stai aproape de mine.
- Te apăr eu. - Mulțumesc.
Ce faci, frate?
Benzină. Tu o cari.
Nu te atinge de drujba mea.
Și nu mai vorbi cu ea...
frate.
- Bine. Sigur. - Răspuns corect.
Să mergem!
La ce gâtu' mă-tii te uiți?
În spatele meu.
Ridică arma, idiotule!
Încă poți să te întorci.
Uite împiedicații, ce a mai rămas din ei.
Ce s-a întâmplat cu ei?
Tu ce crezi? N-au avut minte să se ferească de soare.
Să vezi cum e când plouă!
Pentru câteva ore, revin la viață.
Scheisse!
Haide!
Cât de des plouă...
- Hai să facem poza! - Turiști.
Te cheamă Lilly, nu?
Te descurci pe aici.
Și ce-ți pasă ție?
Îmi pasă mult.
Ce știi despre chestiile astea?
Absolut tot.
De ce?
E bine de știut.
Was ist das?
- Sfinte Sisoe! Ce-i asta? - Ce s-a întâmplat aici?
Aici au pierdut bătălia poliția și armata. Ultima redută din Vegas.
Liniște!
Auziți?
- Ce naiba e asta? - Treceți în spatele mașinii!
Ce-i asta?
Valentine.
Valentine?
E un tigru zombi.
Asta întrece orice măsură.
- Da! - Bestial!
Liber.
- Los geht's. - Bine.
- Ce dracu' a fost aia? - Era tigrul lui Siegfried și Roy.
Păzește intrarea pe teritoriul lor.
- Nu putem ocoli? - Nu prea.
Cummings, arată-mi arma ta un pic.
Poftim? N-ai să vezi!
Doar un pic.
Îmi place. E frumoasă.
Și e de încredere.
- Da? - Da.
Pot s-o ating?
- Vrei s-o atingi? - Da.
Doar un pic.
Să-mi...
Dacă aș spune că nu voiam să fac asta, aș minți.
- Ce tot spui? - Ce face?
M-a împușcat. Trageți în ea!
O să afle că suntem aici. Nu le pasă, dacă respectăm regulile.
- Reguli? De qué habla? - O sea, está loca.
Ca să înaintăm, trebuie să facem un troc.
- Troc? Serios? - Nu!
Da. O ofrandă, să ne arătăm supunerea.
- Zombii nu gândesc. - Împușcați-o!
- Dacă vin, îi omorâm. - Nu pricepi.
- Nu sunt ce credeți voi. - În față!
- La dracu'! - Nu mă refer la împiedicați.
Da, ăia nu gândesc.
Se mișcă și mănâncă. Eu mă refer la ceilalți.
- Alfa. - Da. Sunt mai inteligenți. Mai rapizi.
Sunt organizați. Sunt un adevărat coșmar.
Vă rog!
Voi considerați că orașul e pușcăria voastră.
Nu e așa. E regatul lor.
Nu-i deranjează dacă stăm pe margine și le respectăm regulile.
- Doamne! - Dar acum mergem până în centru.
Am mamă. O iubesc.
Toți avem mame, jegule,
dar nu toți profităm de femeile aflate în carantină.
Minte! Nu-i adevărat.
Gura! Am văzut ce le-ai făcut femeilor... violatorul dracului!
Doamne! Nu-i adevărat.
- Băga-mi-aș! Nu! - Vine.
Cine vine? Ce?
- La cine se referă? - Nu! Dezlegați-mă! Vă rog!
N-aveți încredere în ea.
- Îmi pare rău. - Vă rog!
Ajutați-mă! Nu plecați! Suntem o echipă.
Ce...
Ce morții mă-sii...
Scheisse!
Ajutor! Trageți în ea! Ce dracu' e asta?
Ascultă, nu. Bună!
N-am venit să-ți fac rău.
Hai! Ajutați-mă!
Nu!
Ajutor!
Nu face asta! Lasă-mă în pace!
Ce faci?
Nu. Doamne!
Pleacă! Du-te mai încolo!
Nu!
Ajutor!
Nu!
- Ai văzut-o ucigând? - Da. De vreo două ori.
Nu!
- Și au reînviat? - Da, ca împiedicați.
Nu!
Teoria mea e că totul a început cu unul singur, un original.
Dumnezeule! Nu!
Oricine ar fi, dacă te mușcă...
- Devii alfa. - Exact.
Se pare că-l duc la Olympus.
Bine. Știm unde să nu mergem.
Nu am înțeles ce se întâmplă.
Știu doar că te duc acolo și, când ieși, ești ca ei...
ca cei rapizi.
- Deci îl duc acolo să-l transforme. - Da.
Scott, poate că acolo e Geeta.
Kate. Am mai discutat despre asta.
- Avem timp. - Nici vorbă!
Bine. Exact cum bănuiam.
Imbecilul a fost biletul de trecere și mergem mai departe?
Da. Imbecilul ne obține bunăvoință,
dar n-o să mă rup în figuri mergând pe străzile lor.
Ca să avansăm, mergem prin clădiri.
Haide!
S-a gândit cineva la triaj?
Cum adică?
Evident, germanul e cel mai important, pentru că deschide seiful,
dar eu sunt următoarea, nu?
Fără mine, nu puteți zbura cu elicopterul.
Deci sunt a doua ca importanță.
Nu știu dacă voi doi sunteți la egalitate pe locul trei,
dar sigur sunt mai importantă decât ăla.
Scuze, nu știam că asculți. Sunt mult...
Bine, sunt mai importantă decât ăla.
N-am încredere în el.
Știi de ce a fost angajat? Să ne supravegheze,
ca să nu fugim cu banii după ce deschidem seiful.
Trebuie să fim motivați.
Nu vreau să fiu omul rău, dar ar trebui să fim motivați
să-l lăsăm să moară.
Ce e? De ce vă uitați toți la mine?
E o țară liberă. Putem să ne uităm la ce vrem.
De fapt, nu e o țară liberă. Nu mai suntem în America. N-ați auzit?
În cazul ăsta, e o țară și mai liberă, nu?
Mă rog...
Ce căcat se întâmplă?
Nu vă apropiați!
Ce pula mea?
Ce-i asta?
Nu.
Hai să stăm puțin de vorbă! Pot să te ajut. Dă-mi voie...
Bine.
Ce pula mea...
Nu!
Bine, uite ce e.
Hai să vorbim pe bune.
Rahat!
Nu-i atinge.
Nu le băga lumina în ochi.
Am mai văzut așa ceva. Hibernează.
Dacă nu-i vedem, cum mai avansăm?
Deschid eu drum.
- Mergi! - De ce? Vrei să te uiți la fundul meu?
Nu, n-am încredere că ne păzești spatele dacă dăm de greu.
Te-am urmărit, pui ceva la cale.
Când ajungem la cazinou, trebuie să purtăm o discuție
despre rolul tău aici.
Cum vrei tu.
Te-am aranjat, jigodie!
Nenorocitul naibii!
Jigodie! Băga-mi-aș!
Pe aici!
- Unde-i Chambers? - Era în spatele meu.
- Ce s-a întâmplat? Ce ai făcut? - Nimic.
A început să tragă. Nu eram acolo.
Pe naiba! Era cu tine, sunt sigur.
Ce s-a întâmplat?
- Nu vrei să... - Nenorocitule!
S-a zis cu ea. Hai, las-o! E moartă.
Chambers!
Hai!
Du-te!
Fugi!
Guz, vino! Hai!
Guzman, Guz! E moartă.
Să mergem! Hai!
Lilly.
Geeta e moartă, nu?
Uită-te la ei.
Nu poți fi sigură. Am recuperat un tip odată.
Îl pierdusem. L-am abandonat. Credeam că a murit.
După trei zile, s-a întors.
Ce a pățit?
Mi-a zis că l-au dus la Olympus. Îl țineau cu alți doi tipi.
Liderul îi lua pe rând, câte unul.
Dacă omul meu nu evada, el ar fi urmat.
Deci faci asta des.
Părăsești oameni.
Crezi că-mi place să-i părăsesc?
Fac ce pot ca să îndrept lucrurile.
Domnule! Veniți să vedeți!
Ce naiba?
- Asta e... - Da, o altă schiță a seifului.
Altă schiță.
Tanaka e un ticălos infect.
A mai trimis și alte echipe.
Știi ceva despre asta?
Habar n-aveam.
Peters, du-te pe acoperiș și pornește elicopterul urgent. Cruz, du-te cu ea!
Vorbește prea mult.
Mă bucur să-mi revăd prietenii. Ce vrei?
Eu și călăuza verificăm perimetrul și baricadăm ușile.
Da. Eu și Kate căutăm generatoarele.
Cel de rezervă e pe acoperiș, la etajul doi. E cel mai sigur.
Etajul al doilea, da.
Van, du-l pe Dieter la seif! Ia-l și pe Guzman.
Am înțeles.
Dieter, cartela de acces pentru ușile care dau către seif și pentru lifturi.
O iei pe acolo, pe lângă casierii.
Cu asta poți să intri.
Mulțumesc.
Aia e a mea. Mai am una.
- Toți știm ce avem de făcut. La treabă! - Am înțeles.
Ce porcărie uriașă!
No la vayas a cagar, prietene.
Bine.
Pa!
Ce dracu' e asta?
A dat atâția bani pe miniatura asta?
Urăsc tigrul ăla!
E pervers.
Ce s-a întâmplat?
Te rodea prea tare vinovăția?
Au murit prea mulți aici?
Da, chiar așa a fost.
Mama pe care o caută Kate...
ai împușcat-o în picior?
Nu, doar am pierdut-o.
N-am părăsit pe nimeni dacă nu eram obligată...
sau dacă nu o merita.
Nu știi ce am văzut în taberele alea. Ce fac oamenii ca să supraviețuiască.
Măcar aici regulile sunt clare. Pe ei nu-i vezi că se trag în piept.
Dacă mă păcălești...
două gloanțe între ochi.
- De ce două? - Al doilea e de distracție.
Băga-mi-aș!
Și acum ce facem?
Așteptăm.
- Înțelegi că a trebuit s-o fac, nu? - Ce anume?
Să o omor.
Tot ce s-a spus după aceea despre mine...
- Voiam să știi că am iubit-o. - Da.
Ne-am iubit.
Dacă am lăsat impresia că nu era așa, îmi pare rău.
Am înțeles. E în regulă.
- Chiar înțelegi? - Da.
Ai făcut ce trebuia.
Se transformase.
E în regulă. Bine?
Stai! Crezi că de asta nu ți-am vorbit atâția ani?
Mi s-a părut că...
Asta era presupunerea logică. Da.
Nu. Ce ai făcut, ce a pățit ea...
Nu te-am acuzat niciodată pentru asta.
Nu pricep.
Dacă nu ăsta e motivul, care a fost?
Nu e...
Nu m-am supărat...
că mi-ai ucis mama.
Ci că după aia ai dispărut.
Nu...
Nu mi-ai fost alături, Scott. N-ai sunat, nu m-ai vizitat.
N-ai... vorbit despre asta.
Nu m-ai alinat.
Ai dreptate. Fiindcă atunci când mă uitam la tine...
o vedeam pe ea.
Și durea ca naiba.
Durea ca naiba.
Iar când am încercat să mă apropii de tine, tu...
Păreai că nu mă vrei în preajmă, așa că am stat la distanță.
Poate mai e o șansă să...
Ce?
Nu știu.
Ai putea merge la facultate.
O să avem bani. Pot să deschid un restaurant.
O furgonetă cu mâncare.
Să ne trăim viața.
Mă gândeam...
Mă gândeam să fac sandvișuri cu brânză artizanale.
Sandvișuri cu brânză artizanale?
Da, ce zici?
Da.
Nu știu. E o idee frumoasă, dar...
Te-am urât atâta vreme, că nu pot să-mi schimb atitudinea brusc.
Îmi pare rău.
- A sunat mai urât decât intenționam. - Nu-i nimic.
Nu, te înțeleg.
Hai să ne facem treaba!
Ay, su puta madre!
Guz!
Am omorât mireasa.
- Am împușcat-o de trei ori. - De patru ori.
Patru.
Să mai zici că nu sunt bun de ucis zombi, dle Vanderohe!
Scuze, domnule! Bine.
În regulă.
Bine.
Götterdämmerung.
Mă așteptai aici, în întuneric.
Ce frumos ești! Vedeți?
Uite! Altă echipă de jefuitori de morminte.
Au încercat să taie ușa.
Ce prostie!
Schelete fraiere ce sunteți!
Nu.
Nu. N-au făcut decât să strice cititorul de carduri.
E altă echipă sau suntem noi, Dieter?
Gândește-te. Noi!
Uită-te la ei. Noi suntem. Din altă linie temporală.
Și suntem prinși...
într-o buclă infinită
în care luptăm și murim...
luptăm și murim, iar Tanaka...
e păpușarul.
Diavol. Dumnezeu.
Noi doi, Guz și restul echipei
suntem pioni într-un joc pervers,
în care destinul nostru e să eșuăm iar și iar.
În sfârșit...
într-o dezvăluire șocantă și ironică...
totul o ia de la capăt.
Tare!
Incredibil!
Uite!
Acolo e primul detonator cu presiune.
E o capcană, credeți-mă.
Dacă am găsi ceva care să o detoneze...
- Acolo. - Văd.
Apropo, îmi place părul tău.
Mulțumesc.
Doamne!
Nu! Doamne!
Bună, scumpo!
Te-am prins.
- Ești bine? - Da.
Da.
Baftă!
Bună, frumoaso!
Bine. Calmează-te!
Bine. Da.
Nu.
Nu!
Ce faci?
Ai spus că-ți trebuie o fiolă din sângele ei.
Lasă sângele!
Știi cât valorează o căpățână pentru șeful meu, pentru guvern?
Dacă ajunge la cine trebuie, o să poată face mai mulți.
O să aibă propria armată de zombi. Armă de distrugere în masă.
Nu asta am stabilit.
Îți vrei banii sau nu?
Așa credeam.
Așa că ține-ți gura.
Trebuie să plecăm.
De ce? O s-o caute dacă nu contactează baza prin stație?
Sigur i-au auzit strigătul de moarte.
Când o să găsească trupul, înțelegerea pică.
Și ce o să facă?
Nu știu.
Așa mai merge.
Fugi!
Haide! Așa.
Hai, prostule!
N-am nimic.
Totul e în regulă.
De unde îi iei?
Cine are o mână fierbinte?
Poftim! Poți s-o guști.
Hai, ia-o!
Fii atent, Guz!
Vezi, Dit?
- Nu carnea aia îi atrage, ci căldura. - Bine.
Capcana ar trebui să se declanșeze chiar... acum.
Asta e tot?
Ce înfricoșător...
Scheisse!
Băga-mi-aș!
Parcă a spus că nu sunt letale.
- E ilegal, nu? - Drăguțul de Tanaka.
Nu glumea.
Asta a fost tot? Acum e în siguranță?
Cred că da.
Bine. Probabil că acum e în regulă.
Mult succes!
Hai, Guz! Abia începeam să ne distrăm.
Da.
Da!
Haide!
Da!
Porcărie infectă! Băga-mi-aș!
Te simți bine, Dieter?
- Da. - Da?
Mă ajuți, dle Vanderohe?
- Sigur că da. - Mulțumesc.
Unu, doi, trei.
Dacă pot să-l deschid...
o să însemne distrugere sau reînnoire.
Moarte... sau renaștere.
Profund, frate! Dar îmi place.
Decizia s-a tot amânat, dar președintele a cedat
presiunilor de a devansa data bombardării.
E o schimbare, după ce anterior
a spus că lansarea bombei pe 4 Iulie ar fi:
"Tare, cele mai spectaculoase artificii."
Și, citez: "Chiar patriotic, dacă stați să vă gândiți."
De teamă că furia grupurilor umanitare
ar putea amâna pe termen nedefinit lansarea bombei,
administrația a luat decizia dramatică
de a nu o amâna, ba chiar de a o devansa cu 24 de ore.
Ce dracu'?
Atacul va avea loc diseară, la apus.
Maica Domnului!
Nu pot să cred!
Ce?
Aflați mai multe de la noi.
- Alte știri... - E o nebunie.
...Societatea Imitatorilor lui Elvis...
- Oare puștiul a deschis seiful? - Mai bine ne cărăm.
Peters!
Da.
Avem o problemă. Au devansat atacul.
Ce bine! Mă bucur că lansează bomba nucleară mai devreme.
Eram nerăbdătoare.
În 90 de minute, totul se face scrum.
La tine cum merge?
Bine. Am găsit o piscină.
Mă bronzam.
Trebuie să fiu peste tot la fel. Știi ce zic?
Acolo cum merge?
Ați deschis seiful?
Merge mai lent decât ne așteptam, dar...
Mai e puțin.
Bine. Îl spăl și-l ceruiesc. Grăbiți-vă!
Vă aștept. Totul e gata.
Ce porcărie!
Dieter, cum merge cu seiful?
Scheisse!
Scott, lucrează.
Vezi cele patru încuietori? Știi ce-i asta?
- Nu. - Sigur că nu.
E un mecanism rotativ de selecție aleatorie. Nu, dle Vanderohe?
- Corect. - Da.
Dle Degete-cârnați...
M-ai făcut să greșesc, așa că acum o luăm de la zero.
Dacă mai greșesc o dată, se blochează de tot.
Înțelegi? Permanent.
Cât durează să-l deschizi?
Bine.
- Treizeci de minute. - Bine.
Treizeci de minute de liniște.
- S-a făcut. - Silencio.
De liniște. Bine?
Dle Vanderohe, poți să-ți convingi echipa să facă liniște?
Trebuie să mă concentrez. Mulțumesc.
Treizeci de minute nu e rău. Nu-i așa?
Bomba nucleară explodează peste 80 de minute.
Mai avem o oră să ajungem la elicopter și să plecăm.
- Avem destul timp. - Destul.
- Ce altă variantă avem? - Să fugim la marginea orașului?
Nu cred că am scăpa.
N-avem nevoie de alternative. Avem încredere în el.
- Da. - Poate s-o facă.
Cu siguranță.
Nu, Van?
Da. Se descurcă.
- Dieter poate s-o facă. - Căcat!
Cred că e scara de incendiu.
Da, mă duc eu.
Așa o fi intrat ultima echipă. Și așa au ajuns împiedicații aici.
- Îți place soia? - Ce?
Soia. Pentru furgoneta mea.
Poți să faci orice din soia.
Burgeri, cartofi prăjiți, milkshake, cheesecake.
Nu știu ce-i asta. Cheesecake cu soia. Nu știu...
Cum toată lumea e vegană acum...
Oamenii înțeleg că nu sunt în vârful lanțului trofic.
Ce zici?
Da, e în regulă.
- Da. - Mai gândește-te.
E totul în regulă acolo?
Da, suntem în siguranță.
Rahat!
Haide!
- Cât am luat? - Cred că 200.000, pe puțin.
- Îți dai seama ce e în seif! - Ia uite!
N-am ținut în viața mea atâția bani în mână.
Imediat ce se deschide ușa, asta o să fie... hârtie igienică.
- Îi iau eu, dacă nu-i vrei. - Nu, e în regulă.
- Ești sigur? - Da.
Doamne!
Am...
Am reușit.
Poftim? Ai reușit?
Pe bune?
A reușit.
Mai trebuie doar să învârtim roata.
Era inevitabil să câștigăm.
Dle Vanderohe, îmi faci onoarea?
Bine, haide!
Încă 20 de minute până se alege praful.
- Să împachetăm și să ne cărăm. - Da.
Vanny, la ce te gândești, amice?
La lucruri bune, Scott.
La lucruri bune.
Dle Vanderohe!
Hai, Guz! Să-i luăm!
Ca pe vremuri, nu?
Nu ca pe vremuri, dar tot o nebunie e.
Da.
Ce e?
Nu știu, Scott.
Mie poți să-mi spui. Ce e?
- Crezi? - Da.
Ești foarte prost. Știai?
Ce-mi scapă? Suntem mai bogați...
N-am venit pentru bani, tâmpitule.
Nu mă înțelege greșit, nu refuz milioanele.
Dar am venit pentru tine.
Credeam că poate fi ceva între noi, dar tu...
ai plecat.
Iar, când te-am revăzut, mi-a trezit sentimentele.
Nu că te-aș fi așteptat. N-am făcut-o.
Sunt fericită.
Sunt bine.
Dar m-am gândit că poate...
Credeam că am stricat tot, pentru totdeauna.
Nimic nu e pentru totdeauna.
Îmi dau seama că am greșit în toate.
Cu noi doi, cu Kate.
Ai văzut-o pe Kate?
Kate?
- Kate e acolo? - Nu.
- Kate! - Unde naiba s-a dus?
Kate?
Kate!
Fir-ar al naibii! Știu unde s-a dus.
Scott, ascultă-mă! Hai să ne gândim.
- Să-i așteptăm pe ceilalți. - La ce să mă gândesc?
Știu unde s-a dus. E fiica mea. O aduc înapoi.
- Vin cu tine. - Ba nu.
Nu te las să ieși singur.
Mulțumesc.
Pe aici!
Haide!
Hai!
- Ce zici? - Banii.
Banii. Bine.
Guzman, acoperă colțul ăsta!
Băga-mi-aș!
Hai, Dieter! Vino!
Nu!
Ce faci?
Martin, dă-ne drumul!
Doamne, te-am prostit de două ori. Nu te înveți minte.
Lui Tanaka i se rupe de bani.
Ce am în sac e de zece ori mai valoros decât ce-i în seif.
O s-o omor pe proasta aia,
dacă tot a reparat elicopterul, și mă car.
Au revoir!
- Imbecilo! - Dă-ne drumul!
Băga-mi-aș!
Nu!
Explodează!
Bună!
Mai ești aici?
Haide!
Fir-ar al dracului!
Trei.
Fugim la lift. Mergem pe acoperiș. Nu ne oprim pentru nimic.
Fugiți!
Băga-mi-aș!
Haide!
Vino!
Hai!
Da!
Hai!
Peters! Ce naiba?
Am nevoie de 30 de secunde.
- Ce naiba e asta? - Capul reginei lui.
Martin a spus că golește tabăra dacă-l ajut.
Dacă nu spun nimic.
Mincinosul!
Hai, fir-ar al dracului!
Haide!
Știu ce fac. Pleacă!
O să-l țin pe loc. Du-te!
Fugi!
Exact, jigodie.
Dacă faci un pas, îi găuresc căpățâna.
Mai rău decât e.
Ce facem?
Plecați!
Haide!
Fir-ar al naibii!
Scott, era un zombi cu mantie?
Tu pilotează!
Unde sunt banii?
Nu i-am luat.
Dar, Peters, Kate e la Olympus. Mergem după ea.
Cât timp mai avem?
- Cam nouă minute. - La dracu'!
Nenorocitule! Dacă facem asta...
ar fi bine s-o găsești.
Doamne!
- Kate? - Geeta.
- Kate. - Te-am găsit. Trăiești.
- Dumnezeule, Kate! - Doamne!
Te-ai întors după mine.
Peters.
Să nu mă păcălești.
Du-te!
- Ești mușcată? - Nu.
- Tu ești mușcată? - Încă n-a ajuns la noi.
Trebuie să plecăm imediat. Veniți!
Bine.
Kate?
Kate! Doamne!
Băga-mi-aș!
Sadie!
Kate!
Kate, hai!
Vino!
Kate!
La naiba!
Kate!
Hai!
Ne-a părăsit.
Fir-ar al dracului! Ne-a părăsit.
Stați! Auziți?
Știu. Când mă gândeam dacă să te părăsesc și să-mi salvez pielea,
m-am trezit că am conștiință.
E epuizant.
Urcați! Să mergem!
- Hai! - Sfinte Sisoe!
Țineți-vă!
Nu!
ȘTIRI DE ULTIMĂ ORĂ EXPLOZIA NUCLEARĂ DISTRUGE LAS VEGASUL
Tată?
Tată, am scăpat.
În regulă.
Slavă Domnului că ești teafără!
Nu-i grav.
E în regulă. Nu e adâncă...
Nu-i nevoie să spui asta.
Nu face asta.
Știu ce înseamnă.
Nu!
- Ascultă! - Nu.
M-am gândit.
M-am gândit mult, Kate.
Vreau să fac rulouri cu homar.
Pentru furgoneta cu mâncare.
Da.
Rulouri cu homar la Scott.
Cui nu-i plac rulourile cu homar, nu?
Da.
Cui nu-i plac rulourile cu homar?
Am ceva pentru tine.
Poftim!
Știu că nu sunt milioane, dar...
îți ajung ca să-i scoți pe copiii Geetei din tabără.
Ia-i tu!
Îndreaptă lucrurile.
Bine.
Sunt tare mândru de tine.
Te iubesc, Kate!
Iartă-mă că am fugit.
Sunt un laș.
Nu ești laș.
Nu știu pe nimeni mai curajos.
Te iubesc atât de mult!
Îmi pare rău.
- Da? - Vreau să mă uit la tine.
Tată.
Îmi pare rău.
BUN VENIT ÎN UTAH
Vreau să închiriez avionul acela gri cu negru.
Îmi pare rău. Din păcate, e un avion privat.
Nu pot să vi-l închiriez.
Să văd ce pot aranja.
- Poftă bună! - Excelent!
Sincer, cum puteți face așa ceva în bucătăria aia micuță? Parcă e magie.
Voilà!
Să ținem un toast.
Nu putem. Lucrăm.
Nu. Doar un...
Un pahar, un toast. M-ați face fericit.
Ar însemna mult.
- De ce nu? Haide! - Așa vă vreau.
O să-l citez pe mărețul Joseph Campbell:
"Doar coborând în abis...
recuperăm comorile vieții.
Acolo unde te împiedici se găsește comoara."
Pentru ironia necunoscutului!
- Până la fund! - Noroc!
Noroc!
E bună.
Bine... Așază-te!
Așa. În regulă.
Ia astea.
- Scuze! Mi-e rușine. - Nu-i nimic.
N-am nimic.
Nu arăți prea bine.
- A fost o zi lungă. - Ești rece. O să-l anunț pe căpitan.
Nu, mă duc la toaletă să-mi dau cu apă pe față, și-mi revin.
- Bine. Hai! - Bine.
- Ridică-te! - Mulțumesc.
- Intră! - Aici e?
- Da. Acolo. - Bine.
- Sigur te simți bine? - Da.
- Sunt bine. - În regulă.
Haide!
Bună seara, vă vorbește căpitanul. Începem coborârea către Ciudad de Mexico.
Vă rog să luați loc și să vă fixați centura de siguranță.
Ora locală e 21.30,
temperatura e de 19 grade.
Mulțumim că ne-ați ales.
Băga-mi-aș!
Subtitrare: Retail