TENTO FILM MÔŽE ROZRUŠIŤ ĽUDÍ S DEPRESIOU ALEBO ÚZKOSŤOU.
NA ZVÁŽENIE DIVÁKOV
AKO LIEZŤ (FAKT VYSOKO)
Teddy, po raňajkách upracem,
a potom trocha porobím.
Potom príde sesternica Ellie.
Povieš "Ellie"?
Ellie.
Dobre.
O čom by mala byť ďalšia kniha, Champy?
Páči sa ti tá farba.
Pinky Tinkerbink zozbierala odvahu.
Páči sa ti to?
Mama nie je dobrá s kruhmi. Nie, nie je.
Budeš milovať broskyne, Teddy.
Tvoj ocko má rád broskyne, ale je alergický na ich kožku.
Dúfame, že ty nebudeš.
A ak budeš, kožu odstránim.
Bude to ľahké.
Ahojte.
- Ránko. - Ahoj, zlato.
- Máš mi čo ukázať? - Áno, mám ti čo ukázať.
Super. Ahoj, kamoš.
Dobre.
Požiadali ma, aby som navrhla plagát
a tak som navrhla celé okno.
Samozrejme.
Pinky je uprostred veľkej dúhy, ktorá je super jasná,
a do vzduchu vyhadzuje 3D srdiečka.
A potom, pozri. Každé dieťa dostane toto.
Čarovný prsteň.
- Nepočúvaš ma. - Počúvam. Stále ťa počúvam.
Nie, máš ten čudný pohľad.
Pozerám sa ti do očí. Má pekné oči.
Tvoja mama má pekné oči. Tak, ako ty.
Len neviem, čo sa snažíš nájsť.
Teba.
Som tu.
Doriti.
Musím ísť.
Musím ísť. Maj sa, kamoš.
Ahoj, mami.
Dobre, dobre.
Stretneme sa na rohu 34-tej a 7-mej o 19:00.
Nemeškaj, prosím. Fakt chcem vidieť ten zápas.
Kto je to?
- Hola, Teddy. - Buenos dias, Hector.
- Môžem sa s tebou zviesť? - Iste.
- Ahoj. - Máme ťa radi.
Ahoj, oci.
Máš tam nožičky?
Sú tam tie nožičky?
Dobre.
Je to príjemné?
Je to príjemné, Teddy?
Dobrý chlapec.
Je to dobré, že?
Hej, je to teplučké.
Je to teplučké.
Zlatko.
Vieš, že budeš čoskoro chodiť?
Keď začneš chodiť, budeš padať a rozbiješ si kolienko.
Buchneš si hlavu o stolík,
ale budeš pokračovať.
Pretože tak to robia šampióni. Že, Champy?
Idú ďalej.
Kto je dobrý chlapec?
Vidíš tie kvetinky?
Pekné kvetinky.
Hej.
Pozri na ten Mesiac.
Je pekný.
Chceli by ste niekedy navštíviť Mesiac?
Ja áno.
Rád by som navštívil Mesiac
Na rakete vysoko
Áno, rád by som navštívil Mesiac
Ale žiť by som tam nechcel
Rád by som sa pozeral na Zem Z výšky
- Záznamník. - Julie, zdvihni. Vieme, že tam si.
Práve sme zaparkovali. Potrebuješ niečo?
Starbucks?
Ellie, neťahaj ma za vlasy, vytrháš mi ich.
Budeme tam o desať minút, dobre?
Zoznámil by som sa so všetkými rybami
Áno, cestoval by som pod morom
Ale žiť by som tam nechcel
O chvíľu tu bude Ellie.
Ale nie je tam čo robiť Keď máš za priateľov ryby
A ustrice nie sú rodina
Takže nechcem žiť v mori
Rád by som navštívil džungľu Počul rev levov
Vrátiť sa v čase a stretnúť dinosaura
Existuje toľko miest Ktoré by som navštívil
Ale žiadne z nich permanentne
Keby som mohol navštíviť Mesiac
Tancoval by som v jeho svite
A zaželal si niečo na padajúcu hviezdu
Aby som už bol doma
Rád by som sa pozrel na Zem zhora
Ale chýbali by mi miesta A ľudia, ktorých mám rád
Takže ak tam aj pôjdem Vrátim sa domov
Pretože nechcem žiť na Mesiaci
Nie, nechcem žiť
Na Mesiaci
Na čo sa pozeráš? Vidíš svoj balónik?
Vidíš ten balónik? Je pre teba.
Sme skoro doma, Champy.
Dobre.
Ahojte.
- Ahoj. - Ako sa má môj obľúbený vnuk?
Ideme na to.
- Si pripravený na fľašku? - Ahoj.
Poď sem, bábo, poď sem. Mám ťa.
Kto je krásny chlapec?
Ahoj, ahoj.
Zdvihnem to.
- Haló? - Ahoj.
Ahoj.
- Ako sa máte? - Super.
Práve sme sa vrátili z obuvi.
A náš chlapček na svoje tučnučké nôžky potrebuje číslo 4.
Široké. Na chodenie.
Počúvaj.
Dnes nebudem dlho.
Stretnem sa s tými ľuďmi po práci a prídem po polčase, dobre?
Vlastne tam chcem ísť s tebou.
Mama oprala a ustlala
a práve kŕmi Teddyho,
a keďže je už tu,
mohli by sme to využiť.
Jule, je to len dočasné, vieš?
Kým nebudeš dosť silná na to, aby si sa o Teddyho postarala.
Doriti, takže navždy?
Určite si pripravená vidieť Lucy?
Hej, chcem to.
Musím ísť.
Dobre.
- Stretneme sa vonku. - Dobre, dovi.
Mám ťa rád.
Aj ja teba. Maj sa.
Dám si urobiť plastiku.
Nie. Načo, mama?
Mali termín na Teddyho narodeniny.
Najšťastnejší deň roka.
Ale povedala som si, že ma asi budeš potrebovať na párty.
Akú párty?
Nemá žiadnych priateľov. Koho by sme pozvali?
Ale vy máte. No tak, môže to byť príjemné.
Pozvať sem ľudí, dať im vedieť, že si v poriadku.
A pre tvojho otca by bolo jednoduchšie sa vrátiť.
Vieš, že ťa má veľmi rád.
Mami, mám ťa rada, ale nemôžeš stáť pred kúpeľňou.
Dobrý, pani Davisová.
Som doktor Sylvester.
- Som psychiatrom v tejto nemocnici. - Je môj syn v poriadku?
Áno, je absolútne v poriadku.
Zlatý chlapec. Čaká na vás s vašim mužom doma.
Švagriná ma zabije.
Nie, nie.
Veľmi vás chcú vidieť,
ale chcel som sa s vami najskôr porozprávať ja.
- Môže byť? - Hej.
Dobre.
Poviete mi, čo sa stalo?
Chceli ste si zobrať život už niekedy predtým?
Áno.
Boli ste k tomu niekedy blízko? Mysleli ste na to?
Myslím na to stále.
Kedy sa to začalo?
S prestávkami od prvej triedy.
Vtedy sa všetko začalo meniť.
Ako?
Všetko bolo zahmlené.
Spomienky sú zahmlené. Neviem to inak vysvetliť.
- Máte v rodine psychické ochorenie? - Nie.
To nie je pravda.
Mama by povedala, že otec je mentálne chorý.
Môj manžel by povedal,
že mentálne ochorenie môjho otca sa prejavuje tak, že je debil.
A čo nedávna minulosť?
Ako ste sa cítili počas tehotenstva?
Zvládla som to.
A čo po pôrode?
Viac menej to bolo také,
ako počas väčšiny môjho života.
Cítila som sa rozmaznaná a príliš slabá.
Akoby sa o Teddyho vedela lepšie starať ktorákoľvek iná žena.
Obe tieto veci.
Hej.
Možno si to nepamätáte, ale v 70-tych rokoch
sa objavili špekulácie, že v tomto boli pavúčie vajíčka.
Ľudia ich prestali žuť.
Na chvíľu som si aj ja myslel, že je to pravda.
Aj keď si zaplatili reklamu v New York Times,
aj keď som vedel, že to nie je pravda, nemohol som to žuť.
Je zvláštne, ako sa to stáva. Rozšíria sa reči, uveríte im,
zistíte, že to nie je pravda, a stále si tú žuvačku nedáte do úst.
A zrazu, minule
som bol s dcérou v lekárni a kázal som jej vybrať si cukríky.
A neuveríte, vybrala si toto.
Je to ružové, na úrovni očí. Iste.
Zrazu mi v hlave začalo behať toto:
"Počkaj, na žuvačky je príliš malá.
Zadusí sa."
Potom som si povedal: "Si zdravotník. Vieš, že sa nezadusí. Šibe ti."
A potom mi to došlo.
Bol to iracionálny strach z pavúčích vajíčok.
Po všetkých tých rokoch.
Asi sa všetci musíme naučiť, kde tie vajíčka sú naozaj.
A čo je ešte dôležitejšie, kde nie sú.
Kto je hladný chlapec?
Taký dobrý papkáč.
To je ono.
- Si dobrý chlapček. - Mami, zaviažeš mi to?
Iste.
Neviem si to urobiť.
Musím ťa ostrihať, kamoš.
- Môžeme ho zobrať k holičovi. - Bojíš sa mňa s nožnicami?
Nie. Bojím sa, že bude vyzerať zle.
- Nebude vyzerať zle. - A je to.
Dobre, všetko to zakryje.
Stačilo len pár náramkov.
Ahoj, bábo. Ahoj.
- Pozri na toto. - Zlatý chlapček.
Pozri na toto.
Bože.
Takto budem vyzerať.
A obrúsia mi chrupavku.
Starnutím sa každému zdeformuje nos.
A posúvajú sa nám zuby.
Jedného dňa keď tu nebudem, musíš si sledovať nos a zuby.
Prezradia ťa. Jasné?
Chceš ho nakŕmiť?
Nevadí, inokedy. Inokedy.
- Nechceš meškať. - Hej.
Choď sa zabaviť s manželom.
Neboj sa. Som tu.
Hej, ešte si môžeš dať.
- Hej. - Prepáč. Si krásna, mami.
Žiadne plastiky, dobre?
Budeš vyzerať ako mimozemšťan. Mám ťa rada.
- Budem vyzerať mladšie. - Mám ťa rada.
Zabav sa.
Dobre, idem.
Hej, Jule.
Áno?
Myslíš, že je v poriadku?
Myslíš, že sa mu nič nestalo?
Otcovi? Nie, nebojím sa oňho.
Pretože som ho vždy vedela zohnať. Teraz neviem.
Možno nechce, aby si ho našla.
- Dáš si ešte? - Mám ťa rada.
Ak pobozkáš dámu s ukulele
A sľúbiš jej večnú lásku
Zamykám dvere.
Ak uvidí ďalšiu dámu s ukulele Bude s tebou zle
Možno bude plakať
Možno si vzdychne
Možno zistí...
Ježiši. Vydržte.
Prišla si.
Si v pohode?
Hej, zvládnem to.
- Zvládneš to? - Hej.
- Ahoj. - Pozrime sa.
- Rád ťa vidím. - Hej.
Čau, kamoš, rád ťa vidím.
Čo myslíš? Dá to ten náš?
- Smrteľné zovretie. - Počúvaj svojho posratého muža.
- Večne posratý optimista. - Mne to nemusíš hovoriť.
Poďme si sadnúť. Je tu Lucy.
- Ahoj, sestri. - Ahoj.
Chcete drinky?
- Hej. - Pivá?
- Čo si dáme? - Dobrý. Donesiete nám štyri Corony?
Extra limetky. Vďaka.
- Dobre. - Hej.
- Iste. - Znie to dobre.
Hej.
Objednal som predjedlo, dobre?
Malinké hotdogy a nachos.
- Dobre. Mňam. - Ďakujem.
Mňam, mňam.
Vďaka.
Viete kto je Shel Silverstein? Ten, čo napísal The Giving Tree.
- Iste. - Je to môj hrdina.
Teda, aj Schulz, Seuss, Sendak, Hans Christian Andersen.
Ale o to nejde. Predtým, ako bol slávny,
predával hotdogy pre White Sox a Chicago Cubs.
Vieš, aké to je? Ako robiť pre Mets a Yankees.
Hej. A keď sa stal slávny,
a opýtali sa ho na to, čo sa naučil...
Povedal, že každý má rád kečup.
Každý má rád horčicu.
Presne. To je ono. To sa naučil.
Horčicu.
Skončila si s tým príbehom?
Môžem veľmi rýchlo zmeniť tému?
- Rozmýšľala som... - Prestaň.
Nech povie to, čo chce povedať.
Napadlo ti niekedy, aké to bude pre nás?
Ellie si myslela, že sa k vám ideme pohrať.
- Prestaň. - Dobre.
Aký bol ten dom?
Páčil sa ti? Pekný, že?
- Nie. - Čo?
Čo?
Išiel som na prehliadku domu na predaj kúsok od nich.
Je veľmi pekný. Veľká záhrada.
Môžeme si ho dovoliť.
Je tam basketbalový kôš.
Môžeš Teddyho sledovať, ako sa hrá, z okna.
Domy ma desia.
A milujem náš apartmán. Som tam šťastná.
- Som tam veľmi šťastná. - Teraz som sa stratila.
- Dobre. - Hovoríš, že si tam šťastná?
- Dobre, decká. - Som z toho zmätená.
Prepáč, ale stále je to... Stále je to o tebe, Julie.
Nikdy to nie je o ňom.
Opýtala si sa ho niekedy, aké to preňho bolo?
Opýtaj sa ho, čo robil každú noc, kým si bola v nemocnici.
Povedz jej, čo si robil.
Presťahovanie by nám mohlo spraviť dobre.
Po práci chodil za tebou do nemocnice, prišiel domov,
uložil tvojho syna a vieš čo robil?
Kefoval koberec.
S krvou je to tak. Tvoja krv nechcela z koberca vyjsť.
- Kam ideš? - Musím cikať.
- Si spokojná? - To fakt? Fakt Luce?
Pôjdem ja.
Jule?
KVETY NA PREDAJ
Hej! Si pripravená?
- Vyzerá to šialene. - Pripravená?
Jeden, dva...
Ahoj, tu Ron.
Nechaj mi odkaz a ozvem sa hneď...
Prečo sa bojíš domov?
Domy sú super. Všetci milujú domy.
Povedzme, že ty si na jednom konci a ja druhom
a zavolám ťa a nebudeš ma počuť. Čo potom?
Kúpime si vysielačky?
Čo ak príde búrka a budeš v meste
a s Teddym tam budeme sami.
Pôjdem domov.
Čo ak nabúraš?
Tak odkrivkám na vlak a zvyšok cesty prejdem pešo.
Čo ak sa tam presťahujeme a prestaneš ma ľúbiť?
No...
Z toho nemôžeš viniť dom.
Jule.
Nikdy ťa neprestanem ľúbiť.
Vieš čo? Sľubujem že budem s tebou tajne chodiť
na strechu domu na cigu.
Znova by sme mohli pozorovať hviezdy.
Sú čoraz lepšie.
Pozri na to.
Je tu oslávenec, ktorý sa teší na mamičku.
- Všetko najlepšie, láska. - Hej.
Ahoj, Champy.
Všetko najlepšie.
Páči sa ti plagát?
Píše sa na ňom: "Všetko najlepšie, macko Teddy." Mama ho vyrobila.
Práve ho dokončila. Chceš vidieť, čo pre teba mám?
- Chceš vidieť darčeky? - Chceš ich?
- Dobre. - Fajn. Čo tu máme?
Čo je toto?
Doma vyrobené prekvapenie?
- Prehnané? - Nie.
- Páči sa mu. - Páči sa mu.
Hej?
Veľmi milé.
- Ja nemám narodeniny. - Otvor to.
Ďalšia kniha s Pinky je o nádeji.
Ďakujem.
Prvý rok sme zvládli.
Čo myslíš?
Prvý rok sme zvládli.
Prepáčte, že som taká chlpatá.
Takých vidím 50 denne.
Muselo by to cvakať ako korytnačka, aby som si to všimol.
Dobre.
Hotovo.
Môžete si sadnúť.
- Dnes má Teddy narodeniny. - Budete oslavovať?
Dnes bude mať svoju prvú čokoládovú tortu.
- Upečiem mu ju. - Úžasné.
Musím vám povedať, že sa pýtam čerstvých matiek,
ktoré sem prídu, ako sa cítia. Nielen fyzicky,
ale ako sa majú.
Vďaka vám.
To je veľmi dobré.
Ako zaberajú antidepresíva?
Dobre, viete?
Žila som v čierno-bielom svete
a teraz začínam vidieť farby, takže...
- Dobre. - Hej.
A čo menštruácia? Stále vás ničí?
Viete čo je na tom najlepšie?
Nerada to hovorím, ale menštruáciu nemám
už asi dva mesiace.
Možno kvôli tej strate krvi.
Dáva to zmysel.
Dobre. Barbara vám zoberie krv,
nacikáte do pohára. Poznáte to.
Dobre.
O minútku som späť.
Dobre.
Kedy?
V októbri.
Október je čoskoro.
Strúhanku.
Dobre. Fajn.
Hej.
Nevedela som, že je toľko druhov strúhanky.
Nie sú všetky rovnaké?
Dobre.
Zoberiem túto. Nie, túto.
A vanilkový extrakt,
sódu a to je všetko.
Musíme kúpiť vodu pre ocka.
Má rád perlivú.
Môžeš mi pomôcť.
Je tu veľa možností.
Nie je to tak ťažké.
Obchod sa čoskoro zatvára.
Nie je to tak ťažké. Nie je to tak ťažké.
Pani?
Pani.
Ešte ste nezaplatili, pani.
Musíte zaplatiť, pani.
Pusti ten citrón, zlatko.
No tak. Dobrý chlapec.
Nezaplatili sme to, Teddy.
Ahoj.
Prišli sme za doktorom Sylvesterom. Julie Davisová. Ja som Ethan Davis.
Chápem, čo hovoríte, ale nemôžem to urobiť.
Nepila som víno, ani diétnu kolu,
keď som bola tehotná s Teddym. Ani kávu, ani cigarety.
Keby ste mali cukrovku, prestali by ste brať lieky?
To nie je to isté.
Pôsobí to ako konverzácia, ale nie je to tak.
Dobre? Musíte ostať na antidepresívach.
Môžete ich vysadiť
a môžu vás ochrániť tehotenské hormóny.
Ale, keď ich znova začnete brať, nemusia zabrať.
Alebo ich účinok bude nabiehať dlho.
Asi nechcete ísť do takého rizika, že?
Viem, že ste veľmi silná žena.
Viem, že si myslíte, že to stačí.
Ale aj keby ste bola silná, ako Herkules,
ak neviete plávať a spadnete do bazéna,
tak sa utopíte.
Viem plávať.
Keď som chodil na výšku, myslel som si, že som básnik,
pretože som v prvom ročníku chodil s poetkou.
Každý večer pred spaním sme si čítali básne.
Jeden večer mi moja priateľka
prečítala jednu báseň.
Veľmi na mňa zapôsobila.
Tvoj malý brat vydáva s balónom zvuk ako mačka.
Akoby videl
na druhej strane ružový svet cez ktorý sa prehryzie späť,
zahryzne, sadne si,
tučnučké batoľa,
rozmýšľa nad svetom čistým ako voda.
Červená guľa v jeho pästičke.
Vedel som, že aj keby som sa do konca života snažil,
niečo také nikdy nevymyslím.
Je to jedna z posledných básní Sylvie Plathovej pred tým,
ako si zobrala život.
Rozmýšľal som vtedy:
"Ako môže niekto, kto v balóne vidí toľko života a nádeje,
upiecť deťom koláče a potom si strčiť hlavu do sporáka?"
Ako je to možné?
Pretože vedela, akú krásu za sebou zanecháva,
no aj tak bola jej bolesť tak zlá, že smrť bola jedinou možnosťou.
Počkajme.
Počkajme?
Počkajme.
Nech Teddy vyrastie z plienok. Nikto ťa za to nebude súdiť.
Nikto sa to nedozvie.
Ja to budem vedieť.
Počúvaj ho, Jule.
Naposledy sme mali šťastie.
Môžeš sa na mňa pokojne hnevať.
Neznášam keď to robíš. Keď mi dovolíš hnevať sa na teba.
Budem sa na teba hnevať vtedy, kedy chcem.
- A aj ty sa môžeš hnevať na mňa. - Nemôžem.
Nemám dovolené sa na teba hnevať.
Nedala si mi na to priestor.
Postarala si sa o to.
To nie je fér.
Fér? Naozaj?
Chceš hovoriť o tom, čo je fér?
Myslel som si to.
Poď.
Dobre.
DOBRO ZVÍŤAZÍ
Ahoj, priniesol to muž z trhu.
Ďakujem.
Dobre.
Je fajn, že si späť.
Hej, Hector.
Je to v pohode.
Bude to v pohode.
Budeme mať ďalšie dieťa, a tak ako s Teddym,
si nebudeme vedieť predstaviť, aký bol svet bez neho.
Alebo nej.
Je to dobré.
Hej.
Je to dobré.
A ešte dve.
Ahoj, kamoš.
Bože. Fakt?
Dobre. Ako jej je?
Super. Okamžite tam idem. Mám všetko, čo chcela.
Hej, aj to.
Dobre, dovi. Volaj, keď bude niečo nové.
Dobre, mám ťa rád. Čau.
Dobre.
Páčia sa ti?
Stromy? Hej.
Bude tu ticho.
Zvykneš si na to.
Myslíš že tí čo tu bývali boli šťastní?
Zrejme.
Myslíš, že my tu budeme šťastní?
Vlastne áno.
Myslím, že tu budeme veľmi šťastní.
Aj ja.
Aj ja si to myslím.
Pľúca sa vyvíjajú pekne.
Skvelá srdcová aktivita. Desať prstov na rukách a nohách, a...
Nakoniec ešte... No poď, ty huncút.
To je ono. Hej.
Chcete to vedieť?
- Áno. - Nie.
Čo keby som to napísal na papier
a pozriete si to, keď budete pripravení?
Alebo nie.
Toto máte na pamiatku.
Uvidíme sa o mesiac.
Ide vám to skvele.
Je na tom skvele.
- Ďakujem, doktor. - Ďakujem.
- Desať prstov na rukách a nohách. - Desať prstov na rukách a nohách.
- Dobrý. - Dobrý.
Dobrý.
- Dva jahodové. - Hej.
- Dva jahodové. - Dva jahodové nanuky.
Ďakujem.
Dva. Pre vás. Ďakujem.
Hej.
- Nech ti nepadne. - Prečo by mi mala padnúť?
Presne tak. To je ono. To sú moje veľké a silné čo?
Silné nohy.
Sleduj ako ohnem...
Ako sa to povie? Ďakujem. Ohnem...
Ďakujem. Ohnem... Čo?
Pripravená? No tak. Takto.
Pozri.
Čo robí?
SPOZNAJTE JULIE DAVISOVÚ
"Svet bol temný a sivý a Pinky sa bála.
Ale bola aj veľmi statočná.
Pinky centimeter po centimetri vyliezla na vežu.
Strčila prst do kľúčovej dierky a otočila ním.
A začal zvoniť a vibrovať zvonec.
Zvieratá na kolotoči sa začali točiť,
a zrazu prišla obrovská dúha.
Obloha zmodrela, tráva zozelenela.
Kvety boli zrazu ružové, fialové, žlté a červené.
Svet sa leskol farbami.
A Pinky sa už nebála."
Zdvihnite ruku, kto sa bojíte tmy.
- Ja. - Bojíš sa tmy?
- Hej. - Prečo.
- Kvôli obludám. - Kvôli obludám.
Čo teda robíš?
Mamička hovorí, že všetci máme v hlavách obludy.
Takže keď moja obluda v noci vychádza,
stačí, keď zavriem oči, a poviem jej, aby odišla.
Funguje to?
- Niekedy. - Niekedy.
Keď som bola v tvojom veku, aj ja som sa bála oblúd.
Pred spaním som sa cez okno pozerala na hviezdy,
jednu som si vybrala a niečo som si želala.
Želala som si najlepšiu priateľku.
Chcela som, aby ma najlepšia priateľka podporovala a stála pri mne.
Chcela som niekomu hovoriť svoje tajomstvá.
Niekoho, kto by mi pomohol odohnať obludy.
Trvalo mi veľmi dlho, kým som si najlepšiu priateľku našla,
pretože neexistovala.
Musela som si ju vymyslieť.
A teraz je...
Je stále pri mne.
Mám nápad.
Čo keby sme si nakreslili našich lovcov oblúd?
Čo myslíte?
Keď som bol malý, myslel som si, že v každých hodinách býva škriatok,
a že to on posúva ručičky.
- Fakt? - Bál som sa:
"Čo ak zaspí?" Tak som bol čo najdlhšie hore,
aby som dohliadol na to, že aj škriatok ostane hore a bude posúvať čas.
Pre malého škriatka je to veľká zodpovednosť.
Hej.
Bol som čudné decko.
Čo budeme mať?
- Si si istá? - Hej.
Hej.
Nechcela si to vedieť.
Tak mi povedz, či je to chlapec a nepovedz, či je to dievča.
Dobre.
- Dievča? - Hej.
- Dievčatko. - Hej.
- Ahoj, dievčatko. - Dievčatko.
Budeme mať dievčatko.
Nemôžem...
Nemôžem mať dcéru.
Čo ak ma nebude mať rada?
- Bude ťa milovať. - Nemusia sa jej páčiť moje vlasy.
- Čo ak sa jej nebudú páčiť? - Bude ich zbožňovať.
Môj hlas. Čo ak sa jej nebude páčiť?
Čo ak jej bude nepríjemný môj hlas? Bože.
Julie. Hlboký nádych.
- Ja... - Hej, hej. Pozri sa na mňa.
Je to nádherné. Je to úžasné.
Hej, hej, hej.
Julie, Julie. Je to dobré.
Je to dobré. Hej. Pozri sa na mňa. Bude to dobré.
Je to dobré. Hlboký nádych.
Dobre? Všetko bude v poriadku.
Bude to v poriadku.
Povedz mu to. Povedz mu, čo sa dnes stalo v parku.
- Ja... - Povedz mu to, Julie.
Robí z toho príliš veľkú vec.
Pre mňa je to ľahké, že? Celý čas sa len bojím, či je v poriadku.
A netuším, pretože to vie dobre skrývať.
Ale na sekundu som dnes videl...
Už to nevedela maskovať a viem, že nie je v poriadku.
- Nie je v poriadku. - Ja...
Som precitlivená, pretože som tehotná a mám pocit, že je to normálne.
Nehovor to. Neklam.
Prosím?
Nie som klamárka.
Čo to znamená? Ako klamem?
Ako klamem?
Prečo ma máš rád?
Pozri sa na mňa.
Celý čas sa mi chceš pozerať do očí
a teraz nie?
Pretože je to desivé, že?
Hovorila som ti to.
Hovorila som mu, že odvráti zrak. Varovala som ho.
Že keď ma naozaj uvidí, keď uvidí, aká som škaredá,
tak nebude mať na výber a odvráti zrak.
Mala som pravdu.
Z toho vychádzaš ako klamár ty.
Prečo mu nepoviete, čo sa v ten deň stalo, Julie?
"Ahojte, vlaky." Pripravený?
Pripravený? Na tri povieš: "Ahojte vlaky."
Vždy, keď som sama, bojím sa, že Teddymu sa niečo zlé stane.
Teraz povedz: "Ahoj, kuchyňa. Ahoj, kuchyňa."
Vždy keď ho kŕmim, bojím sa, že sa zadusí.
Ďakujem. Áno.
Keď vidím niekoho s čajníkom alebo horúcou vodou,
bojím sa, že naňho padne
a ublíži mu, pretože som ho neochránila.
Všetko zbalené? Pripravení?
Potrebujem minútku.
Dobre.
Budeme dolu.
Vždy keď ho kúpem, myslím si: "Čo ak sa utopí?
Čo sa stane, ak sa na sekundu obzriem a on sa utopí?"
Keď si ho predstavím, ako sa na mňa pozerá
tými odvážnymi, dôverujúcimi očami,
počujem...
"Zlyháš.
Nepomôžeš si. Zlyháš."
A myšlienka toho, že zlyhám...
Potom si poviem: "Všetci zlyhávame.
Každý inak.
Všetci zomrieme."
V to ráno som vedela, že príde tvoja sestra
a povedala som si: "Urob to.
Príde Lucy. Postará sa oňho.
Urob to, kým si to nerozmyslíš.
Pretože bez teba bude viac v bezpečí."
Len ty sa vieš spáliť z lampy šťastia.
Máš minútku?
To fakt? Znova?
- Prosím. - Ja... Ja...
- Už nemám čo dodať. - Len sekundu. Poď.
- Bože. - Dobre.
Gloria Steinemová by dcérinu izbu nevymaľovala na ružovo.
Ale Gloria Steinemová nemala deti.
Hej, ale čo ak pre ňu ružová nebude?
Možno bude ako chalan a z ružovej sa bude cítiť zle.
Akoby nebola dosť ružová.
- Asi si jej zničila život. - Myslím to vážne.
Je to veľmi dôležité. Ako... Ani ja asi neverím v ružovú.
Niečo také existuje? Veriť v ružovú?
- Ethan. - Beriem to veľmi vážne, dobre?
Vždy keď o tom hovoríme to beriem vážne.
Neriešili sme to veľa krát.
Veľmi veľa krát.
Dobre, vieš čo? Vážim si tvoju trpezlivosť. Naozaj.
Vieš čo? Mám nápad.
Zavri oči a ukáž na farbu.
Ideš.
Ukáž.
- Ukáž na jednu. - Dobre.
- Ktorá to je? Lupeňová ružová. - Lupeňová ružová.
Lupeňová ružová.
Super, kúpim sedem a pol litra lupeňovej ružovej, hej?
A ak sa ti nebude páčiť, premaľujem ju.
- Dobre? - Áno.
Mali by sme obliecť Teddyho a ísť.
Vyzerám normálne?
Až tak by som to nepovedal.
Predvádzaš sa.
Decká, je to tak zlaté. Ďakujem.
Nemáš za čo.
Neboj sa. Ellie je s ním skvelá.
Viem.
Stačilo.
Ďakujem. Sleduj loptu.
Ľadový čaj?
Áno, prosím.
Nie, ďakujem.
Prečo? Nič zlé sa nestane.
Kofeín ti môže pomôcť.
- Žiarlim. - Hej.
S Nickom už ďalšie nebudeme mať a má to svoje výhody.
Žiadne plienky...
Ale chýba mi mať bábo.
Chýba mi kojenie.
Bože, milujem ho.
Budeš kojiť?
Je to bezpečné? Je to v pohode? Môžeš kojiť?
Určite?
- Bez urážky. - Ak..
Nikoho nesúdim.
Zbláznila si sa? Hovorím...
- Áno. Totálne. - Viem to.
Teddy!
Prepáč. Prepáč, môžeš byť opatrný?
Poď sem. Poď sem.
To nič.
Si v poriadku?
Hej. Mali by sme ísť.
- Dobre. - Poďme.
Prepáč, zlatko.
Prepáčte. Prepáčte. Poď, chlapče.
Viem, že nie som v poriadku a že potrebujem lieky.
Ale mám pocit, akoby som ju sklamala.
Jule, veľa ľudí mamy nekojili a aj tak ich majú radi.
Vieš?
Budeš skvelá mama, bez ohľadu na všetko.
Či ju budeš kojiť, alebo nie, dobre?
Neviem, ako si s ňou mám vytvoriť blízky vzťah.
Neviem, ako mám zaručiť jej bezpečnosť.
Koľko bude musieť zaplatiť za to, že som jej mama?
Niekedy si zavriem oči a predstavím si ju,
ako beží cez lúku plnú kvetov v bielych šatočkách,
s roztiahnutými rukami a poviem si: "To jej chcem dať." Vieš?
Chcem jej dať schopnosť smiať sa bez strachu.
A potom si poviem:
"Ako ju to naučím,
keď to sama neviem?
Nepamätám si, aké bolo
len tak sa smiať.
Ahoj, kamoška. Už je to dávno. Bože.
AK TO NÁJDETE, VRÁŤTE TO JULIE.
DAJ MI VEDIEŤ KAM SI DOLETELA.
Zaspievaš mi niečo na dobrú noc, oci?
Napríklad "Nočný kvet"?
Poď sem.
Môžem si niečo želať?
Samozrejme.
Čo si si želala?
Aby si ma mal vždy rád.
Zlatko.
Na to nikdy nemusíš mrhať svoje prianie.
Budem ťa mať rád navždy.
Ahoj, Rosie. Pôjdeme do postele.
Rosie.
Ahoj, Rosie.
Môžem si niečo želať?
Z akého dôvodu si to urobila?
Pozri sa na mňa! Myslíš, že to bolelo?
Ahoj.
Musíš niečo zjesť.
- Poď. - Je v posteli?
- Hej. - Dobre.
Je v posteli. Uvaril som ti večeru.
Všetko som urobil.
Môžeš mi povedať časť tej rozprávky?
To je jedno ktorú.
Veď som ti nachystal mesačný piknik. Potrebujem rozprávku.
Je to skvelé.
Urobil si výborné palacinky.
Vďaka. Som na ne pyšný.
Dobre, rozprávka sa volá Pinky Tinkerbink zachráni hviezdy.
Skvelé.
- Hej? - Hej.
Kde bolo tam bolo, raz žila hviezdna príšera.
A z oblohy začala strhávať hviezdy. Jednu po druhej.
Vždy keď jednu strhla, priložila si ju k hrudi.
Vošla jej do tela a rozsvietila jej celé brucho.
Naša hrdinka, dievčatko menom Pinky Tinkerbink...
Tinkerbink.
...je veľmi smutné.
Prečo je smutná?
Pretože hviezdna príšera berie z oblohy všetky hviezdy.
Na čom si bude potom želať?
Tak sa snaží vymyslieť, ako hviezdy vrátiť späť.
Rozmýšľa:
"Dobre, žiarovky svietia ako hviezdy, nie?"
Tak odmontuje všetky žiarovky vo svojom dome
a po jednej ich hádže na oblohu. Všetky však spadnú.
Tak rozmýšľa ďalej,
kým si neuvedomí, že diamanty sa ligotajú ako hviezdy.
Tak zo svojej čelenky vyberie všetky diamanty,
zoberie si prak
a po jednom ich vystreľuje na oblohu.
Vyleteli vyššie než žiarovky.
Ale nie dostatočne vysoko.
Všetky na ňu popadali ako dážď.
Tak Pinky rozmýšľa ďalej.
Potom si povie: "Citróny. Citróny sú žlté ako hviezdy."
Ale citróny sú ťažké.
Takže...
Pod kopou listov našla vysávač na lístie,
do ktorého naložila citróny.
Vystreľuje citróny z vysávača na lístie, ktorý je veľmi silný.
Všetky citróny zaletia ďalej než diamanty.
Ďalej ako žiarovky. Ale nie dosť vysoko.
Všetky sa zosypú na Pinky.
Nevedela čo robiť,
pretože si nemala na čo želať, nielen pre seba,
ale aj pre všetky deti na svete. Aj tie veľké deti.
Bez hviezd by bol svet veľmi temné a bezútešné miesto.
Čo si teda želala?
Julie, keď budete pripravená, ešte raz silno zatlačíte.
- Dobre. - Tlačte.
Tlačte.
Celou silou.
- Silnejšie. Tlačte. Tlačte. - To je ono, zlatko.
- Tlačte. - Tlač.
Čo?
Bolo to dobré.
Je v poriadku?
- Je v poriadku. - Dobre.
Nebolo to také zlé, že?
Je dokonalá.
Je nádherná.
Je dokonalá.
Je perfektná.
Máš to za sebou.
Mamička to urobí, dobre?
Hej.
Môžeš si dať, bábo.
Na fľaške nie je nič zlé.
Bábätká.
Prichádzajú na svet s absolútnou dôverou, že?
Pamätám si, keď si sa narodila...
Pozrela si sa na mňa,
akoby si verila, že mám všetky odpovede.
Hovorila som si, aká si odvážna,
keď v to veríš.
Jule.
Prepáč, že som nemala všetky odpovede.
Viem, mami.
Ale ty ich máš.
Vždy si mala.
To bola moja chyba.
Hľadaním odpovedí cez teba.
Ale ty to zvládneš, Jule.
Zvládneš.
Bude v poriadku.
Aj ty budeš v poriadku.
Ešte aj ja budem v poriadku.
Predstav si koľko vdovcov sa chce znova oženiť.
Mám ťa rada, mami.
Si moje bábo.
Mám tu veľkého brata, ktorý sa chce zoznámiť so sestričkou.
Ahoj.
Toto je tvoja sestrička.
Musíš ju chrániť, veľký braček.
Zvládneš to?
Samozrejme, že áno.
Chceš ju podržať?
- Chceš chytiť bábätko? - Poď sem.
Pozdrav sa.
- Poď sem. - Tu je.
- Priniesli sme ti balón. - Kto je to?
- Dobre. - Toto musím natočiť.
Dobre.
Dnes je 9. októbra 1995.
Práve sme do našej rodiny privítali nového člena.
Toto je Rachel.
- Je šťastná, že je tu. - Ahoj, bábo.
- Má 3 kilá 400 gramov. - 3 kilá 350 gramov.
Tri kilá, tristopäťdesiat gramov. - Narastie.
- Narodená o 21:48. - 21:48.
- Vieš povedať: "Ahoj, Rachel"? - Prepáčte, že ruším.
Je čas na kúpanie.
- Kúpanie. - Poďme si to pozrieť, Teddy.
- Poďme sa pozrieť na kúpanie. - Hej, choď so starkou.
Dobre. Dám ju dnu.
Spinká.
Bude v pohode.
- Spinká. - Pozrime na to bábo.
- Spinká. - Vidíš to bábo?
- Vidíš ju? - Pekne sa okupkáš, bábo.
To je tvoja sestrička.
Nie je úžasná?
- Ďakujem. - Ďakujem.
- Hneď sme späť. - Dobre.
Zobrala si si lieky?
Nie. Mám ich v inej taške.
Ale nebudem ich brať.
Potrebujem len šesť týždňov.
Zvládla som to deväť mesiacov, tak čo je šesť týždňov?
- Sľubujem, že potom začnem. - Jule.
Naozaj. Ja...
Viem, v lietadle si rodič dáva masku ako prvý. Chápem.
Chápem to a nechcem to podceniť,
ale lieky začnem brať vtedy, keď budem cítiť, že už musím.
Budem ich mať a zoberiem ich.
Sľubujem. Viem, že to nie je v pohode, ale dobre?
Nie. Nie je to v pohode.
Nechcem ísť znova touto cestou.
A tvoj sľub neznamená nič.
Toho chlapca si nechala samého v sedačke.
Teraz to vyťahuješ?
Nerob zo mňa toho zlého, dobre?
Za posledný rok okolo teba chodím na špičkách,
pretože dodržiavam dohody.
Nie je fér, že o tom teraz hovoríš.
Nehovor mi o tom, čo je fér. Nejde tu o teba.
Vôbec nejde o teba. Ide o deti.
Hej.
Si spokojný?
Idem za nimi.
Ethan.
Nemôžem ich vziať.
Nemôžem.
Keď uvidíš že je zle, tak ich zoberiem.
Sľubujem.
Môžeš mi pozrieť pod jazyk. Nemôžem.
Máš tú druhú ceruzku? Dáš mi ju?
To je veľmi dobré.
Veľmi pekné maľovanie.
Čo táto farba? Chceš ju?
Môžem ti ju dať. Nevadí mi to.
Dobre.
Kde je veľký chlapec?
- Ahoj. - Ahoj, kamoš.
- Spí. - Hej.
Vyzerá to tu úžasne.
- Toto je nové? - Časť z toho, hej.
- Ďalšia posteľ s baldachýnom? - Hej.
- To je hviezdna príšera? - Ako vieš?
- Strašidelná. - Zloduch.
Žiadne hviezdy.
Ale neboj sa. Teraz robím na šťastných veciach.
- Ukáž mi to. - Ešte nie. Je to prekvapenie.
Na neskôr.
Dobre.
- Musím ísť. - Viem.
Ahoj.
Ahoj, kamoš.
- Pekný deň v práci. - Maj sa.
Všetko je v pohode.
Dobre?
- Dobre. - Neboj sa.
Dobre, čau.
- Prestaň sa strachovať. - Dobre.
- Pekný deň v práci. - Ahoj.
Ahoj, oci.
Tuším sem ide starká.
Je to starká?
Je to starká? Starká je tu.
Poďme.
Idem, mami.
Pekne pomaly.
Mami, idem.
Dobre, dobre.
Ahoj.
Ahoj, Teddy. Ahoj, chlapček.
Nepozdravíš sa starkej?
Chcel sa vrátiť domov.
Nepovedala si áno, že? Povedala si áno?
Nepovedala som nie.
Buď slušná, Jule.
- Je to tvoj jediný otec. - Hej.
Pozri sa. Poď sem, bábo.
Toto je tvoj starký.
Ahoj.
Mama hovorí, že zháňaš maliara.
Je tu výhľad ako z tvojej starej izby.
Pamätáš si tieto?
Samozrejme.
Aj ty si mala takýto pupok.
Asi by nemala byť v tých výparoch.
Je to latex, neboj sa.
- Mami? - Sme v Teddyho izbe. Ale čakaj.
- Nie sme pripravení. - Dobre.
Dobre. Je to vták. Je to lietadlo.
Je to Superman!
Pozrime sa!
- Je to tak krásne. - Vyzeráš výborne.
Výborne vyzeráš.
- Poď sem. - Mama mala vždy rada Halloween.
- Troška sa prebalíme. - Čo ti je, bábo?
- Potrebuje prebaliť. - Chceš mi pomôcť?
- Pomôžem otcovi maľovať. - Dobre.
Ahoj, zlatko. Ahoj, dievčatko.
Mám ťa rada. Pomôžeš mi?
Božíčku.
To je pekná farba.
To dúfam.
Všetko ti pripravím.
Zober si toto
a takto to drž.
Dobre, mám to.
To je ono. Tak.
Chlapík v obchode povedal, že sú to bezžmolkové rolky,
ale také neexistujú,
a nechceme tu mať žiadne žmolky.
Zober si to. Ja si vezmem toto.
Ako som ťa naučil...
Len...
Tvar,
machuľa,
a roztiahnuť.
Dobre.
Dokonalé.
To je ono.
Je mi to tak ľúto, kvietok.
Je mi to ľúto.
Je mi to veľmi ľúto.
To je tvoje. Je to pre teba.
Prásk.
Sú také veľké!
Už žiadne neostali.
Mama musí zohnať nové.
Dobre, poďme.
Dáš si mliečko?
Dobre.
Dobre, fajn. Držíš ma za vlasy.
Dobre.
Dobre, zlatko.
No tak, čo potrebuješ?
Čo potrebuješ? Čo potrebuješ?
Ja viem. No tak, snažím sa.
To nič.
Dáme ti papať.
Teddy, som tu, dobre?
Už to bude. Už to bude.
Už do bude. To nič.
Čo robím zle?
Teddy, som tu, dobre?
No tak. No tak.
Dievčatko, prosím, prestaň plakať, prosím.
Zhodil si všetky kamene.
Môžeš ich ísť zobrať.
Choď.
- Ahojte. - Všetky kamene... Ahoj.
Pozrite, prišiel ocko.
Si doma skoro.
- Ahoj. - Tu je.
- Ako to ide? - Dobre.
- Hej.
- Jej izba vyzerá výborne. - Super.
Vybrali sme dobrú farbu. Je pekná.
- Bude sa jej páčiť. - Dobre.
Dobre, ale ja a tento chlapec musíme vyriešiť dôležitú vec.
Chceš ísť s nami? Môžeme ísť na pizzu.
Nie, užite si to spolu, chalani. My baby tu ostaneme.
- Dobre. - Hej. Bavte sa.
- Fajn, o hodinu sme späť. - Dobre.
Ahoj.
Ahojte.
Máme vás radi.
Pinky Tinkerbink a jej mama boli najlepšie kamošky.
Chodili spolu do parku.
Piekli spolu.
Robili si módne prehliadky.
Jedného dňa mama Pinky ochorela
a už sa spolu nemohli hrať.
Každý večer pred spaním si Pinky priala, aby sa mama vyliečila.
No hviezdy sa pomaly vytrácali z oblohy.
A jej mame nebolo lepšie.
Jeden večer sa Pinky pozrela z okna
a na oblohe nebola už ani jedna hviezda.
Už si nemala na čo priať.
Tento?
Alebo tento?
Pinky cítila v zázračnom prste mravčenie.
Stále rozmýšľala a rozmýšľala a rozmýšľala.
"Musím hviezdy vrátiť späť na oblohu," povedala Pinky mame.
"Ale neviem ako."
Toto je asi víťaz.
Čo myslíš?
- Asi začneme tu. - Iste, hneď som späť.
...dve a 15/16stin,
a ideme.
Dozadu?
Dobre.
Mama ťa má rada, zlatko.
Nie je väčšia sranda, ako hranie sa v špine, čo?
Ďakujem, potreboval som špinu.
KREHKÉ
Takže Pinky porazila hviezdnu príšeru a vrátila hviezdy na oblohu.
A deti po celom svete si znova mohli želať na hviezdu.
Tak?
Je to dobrý koniec.
- Fakt? - Hej.
Čo si želala Pinky?
Pinky?
Hej.
Toto.
Vždy chcela len toto.
Dobrý, prišiel som za Rachel Davis Nathanovú.
- Oci. - Práve porodila.
- Ahoj. - Ahoj.
Počkaj, keď ju uvidíš.
Pozri koho som našiel.
Ahoj.
- Gratulujem, starký. - Gratulujem.
Daj to svojej sestre.
Počkaj.
Ako sa cítiš?
V pohode.
Ahoj.
- Ahoj. - Teší sa, že ťa vidí.
Podobne.
Ahoj.
Ja viem. Viem.
To je ono.
Ahoj.
Vďaka.
PINKY TINKERBINK ZACHRÁNILA HVIEZDY
PRE RACHEL A TEDDYHO A PRE ETHANA
Vieš zlatko, niekedy hviezdy blokujú oblaky
a niekedy ich zatieni slnko.
Niekedy sa skryjú za mesiac.
Ale aj keď ich nevidno, stále sú tam.
Presne tak, ako ja.
Aj keď ma nevidíš,
moja láska je stále s tebou.
V roku 1995 sa o popôrodnej depresii veľmi nehovorilo a nediagnostikovala sa.
Dnes vieme, že jedna z piatich mamičiek trpí popôrodnou depresiou.
Mnohé z nich sa však hanbia niekomu povedať, ako sa cítia.
Ak ste jednou z nich, nie ste zlá mama a nie ste sama.
Popôrodná depresia je liečiteľná. Požiadajte o pomoc a bude vám lepšie.
Julie tak veľa uniklo.
PRE BRIANA, SAMMYHO A ANNU
Preklad titulkov: AS Agata TRANSLATE S.R.O