FILMEN OM CÉLINE DIONS LIV ÄR ETT FIKTIVT VERK
VISSA PERSONER, PLATSER OCH HÄNDELSER KAN HA ÄNDRATS AV DRAMATURGISKA SKÄL
Jag är en grabb högst ordinär
Som ibland tar det lugnt lite här, lite där
Röker på, dricker en bärs
Spelar musik med store Pär
Men så har jag ju min karriär
Jag är en artist högst populär
Eran gud jag visst nu är
Men åldern känns som om den tär
Sover ej, nervositeten skär
Att sjunga lindrar och känns rätt
Men yrket mitt är inte lätt
Folk vill bara ha mer, rätt och slätt
Jag tänker inte ljuga för dig, Sylvette.
Det är mycket jag vill göra med dig, men bara med dig.
Vad menar du?
Att jag inte vill ha barn.
Antoinette.
Jean-Damien.
Lucette.
Jean-Sylvain.
Jean-Bobin.
Jean-Colin.
Jeannette.
Pierrette.
Claudette och Jean-Claudin.
I början ville du inte ha barn, Anglomard.
Vår äldsta är gravid.
Du ska bli morfar! Alla har vuxit upp.
I morse gick jag med tvillingarna till skolan.
Jag tar emot allt som Herren ger oss.
Gud vet att jag älskar alla mina 13 barn, fader.
Jag vet.
Men nu är jag för gammal.
Tänk om den här inte är normal.
Eller om mamman inte finns kvar för att ta hand om de andra?
Vad sa han?
-'Ni menar inte allvar, madame Dieu.' -Du skulle inte ha frågat.
Nu vet jag!
- Vadå? - Hon ska heta Aline.
- Sa vi inte Poupette? - Nej. Aline!
Aline Dieu. Det är bättre.
Ja... Du är mammas lilla älskling.
Hennes lilla minsta.
Familjen Dieu och orkestern!
Har du sett Aline?
Kom. Det är din tur, gumman.
- Går det bra? - Ja.
-Jag gick min väg en sommarkväll -Åh, mamy!
Utan ett ord eller en kyss farväl
Utan att ens bli emotionell
Emotionell
En gång passerade jag en gräns
Vinden var starkare än i går
När jag var nära dig, mamma
Mamma
Åh mamy
Åh mamy, mamy blue Mamy blue
Inte i kväll, tyvärr. Hon har skola i morgon.
Jag förstår, men hon är uppe till klockan tre på natten varje helg.
Precis. Vi ses på lördag!
Hörde ni? 'Om inte den lilla sjunger, kommer vi inte.'
Här är resultaten från diktamen i torsdags.
Josephine, A+. Bravo.
Fröken Dieu?
Fröken Dieu!
Kuggad med glans, som förra veckan.
- Så, älskling. God natt. - Mamma?
- Ja, älskling? - Vet du vad jag önskar mig?
Nej.
- Att bli en känd sångerska. - Jag vet, mitt hjärtegryn.
- Mamma har ett stort projekt. - Vad för något?
Du.
Hör nu på mig, Jean-Bobin!
Hon ska inte bli ett spån som sjunger slagdängor som en papegoja.
Vi måste skriva en låt åt henne. Åt henne!
Vi är inte dummare än de andra. Vi skriver den själva.
Jag. Och du skriver musiken.
Du kan få hjälp av Jean-Colin, Jean-Claudin eller Jean-Sylvain.
Vi klarar det.
Och då, först då, skickar du den till han som du nämnde.
Men inte innan dess.
'Aline Dieu'...
'tolv år'.
Asken.
Asken...
Vänta.
Rött bringar tur.
Mamma. Det räcker.
Om två timmar ligger den på hans skrivbord.
Jag slår vad om att han ringer i kväll, för det här... är bra.
Det är väldigt bra. Väldigt, väldigt bra.
Inte varmt!
Vem tror han att han är? Han kunde väl ha ringt.
- Han turnerar inte med en artist? - Han har ingen.
- Hans största stjärna drog. - Hur vet du det?
- Det vet alla i branschen. - Ursäkta, proffset...
Han kanske har sökt lyckan i Staterna.
Nej. Han var på restaurang med sin fru i går kväll.
- Då har han inte gått i konkurs. - Man kan väl gå på restaurang ändå?
- Okej. Jag ringer honom. - Vänta, Jean-Bobin.
I morgon. I morgon är bättre.
Ja? Tack.
Ja, hej! Jag har ringt er två gånger i dag.
Onödigt.
Vi lämnade in en kassett för två veckor sen på ert kontor.
Jag ska bara säga en sak:
Om ni hade lyssnat på den, hade ni ringt tillbaka för längesen.
Okej. Ja. Ja. Öh... Tack.
Vad sa han?
Han ska lyssna på den och ringa tillbaka. Om tio minuter.
- Svara, då! - Vänta!
Ja, hallå?
Nej, jag är inte hennes pappa. Jag är hennes storebror.
Ja, hon är 12 år, jag lovar.
Nej, vi har inte gjort nånting. Vi har ingen sån maskin.
Javisst. När?
Jag ska kolla hennes kalender. Ett ögonblick.
Där hade ni tur. Det går faktiskt.
Nej, det är jag som ska tacka.
Och?
Vi ska träffa monsieur Guy-Claude Kamar.
När?
- Vi får åka direkt. - Mamma!
Hoppa in!
Le inte för mycket, älskling.
Du är vacker, min flicka.
- Det här är från pappa. - Vad är det?
Jag vet inte. Det bringar tur, sa han.
Dina skor!
Välkomna. Slå er ner.
Monsieur Kamar, vi talades vid per telefon.
- Är det verkligen du som sjunger? - Ja.
- Jag pratar med dig, Céline. - Aline.
- Är det du som har spelat in det, Aline? - Ja, det är jag.
Rösten jag hörde, hur kan den vara din?
Hur kan den komma från dig?
Kan du sjunga för mig?
Jag är van vid att ha en mikrofon och folk runt omkring.
Blunda.
Föreställ dig att du står på en stor scen-
-med balkonger fyllda med folk som lyssnar på dig.
Jag lyssnar också, Aline, till 1 000 procent.
Jag har aldrig hört nåt liknande.
Jag grät nästan. Hjulet snurrar, Blandine. Hjulet snurrar!
- Vår stora stjärna må ha lämnat oss... - Stor på alla sätt och vis.
Men här har vi en oslipad diamant.
Om vi hittar bra låtar åt henne, vilket vi ska, slår hon alla med häpnad.
Och det bara i Europa.
Jag ska allt sätta dit honom, den där allvetaren.
Hur många singlar sålde Barbra Streisand av 'Woman in Love' i Kanada?
71 200.
Och i USA?
630 000.
Hockeyslutspelet 1978, vilken plats kom vi på?
Montreal Canadiens vann Stanley Cup mot Boston i sjätte matchen.
Härligt!
- Vad heter jag? - Josette.
- Fel! Josette är jag. - Jag heter Jeannette.
Och jag?
- Jean... - Han tar inga risker.
Jean-Claudin.
- Och jag? - Jean...
Jag är ingen Jean. Jag är monsieur Jeannette.
Eftersom vi inte har några barn än fick han följa med.
Vi kunde inte presentera dig för alla 57 direkt.
- Femtiosju? - Ja.
Med barnbarnen. De kommer varje söndag. Alla får plats här inne.
- Jag har tre. - Fortsätt, Guy-Claude!
Du har fått mig att se
Och du får mig att le
Du kan tro vad du vill Men du är mitt livs kärlek
En kärlek enorm hyser jag för dig
Du, mitt första skratt
Mina minnen, jag har allt
Du som såg mig växa upp Mina armar räcker inte till
Så stor är min kärlek
Mamma
Jag behöver att du ser på mig
Du är den jag tror på
Du är den jag helst vill ska följa mig åt
Tiden går
Av silver är ditt hår
Men jag vill vara ett barn tills jag dör
En kärlek enorm hyser jag för dig
En kärlek enorm hyser jag
För dig
Och det här var hennes första tv-framträdande.
Aline, innan du går till din mamma har jag en fråga.
Jag är nog inte ensam om att vilja ställa den.
Har du tagit många sånglektioner?
Nej, det behöver jag inte.
Se där. Vi har att göra med en ung dam som redan är väldigt självsäker.
Vi önskar henne en härlig och lång karriär.
Det var perfekt, Aline, men lyssna noga nu.
Din talang är ovanlig.
Den är inte normal. Du och jag är likadana.
I din ålder räknade jag jättefort.
När nån bad mig räkna ut till exempel 34 gånger 61 delat med 17-
-visste jag svaret direkt, men jag sa det inte.
Jag låtsades räkna. Vet du varför?
För att inte framstå som självgod. Folk gillar inte det.
Hon får platina om det här fortsätter.
Det fick hon i tisdags.
Jag pratade med dina syskon och alla sa samma sak.
Du har en gudagåva.
Nej, det ligger mycket arbete bakom. Jag övar väldigt mycket.
Tack.
Martine Lévêque för TV7 Montreal.
Om ni vill, Michel, kan jag ge er världsrättigheterna.
Jag ska sjunga i Paris!
Mamma! Hörde du?
- Allt bra? Ni är väl inte sjuk? - Allt bra, tack.
- När landar vi? - Om 3 timmar och 20 minuter.
- Kan jag få socker i stället? - Självklart.
Tack.
Titta.
Ett annat flygplan. Vad fint det är.
Då går vi.
FÖR EN CARON-MAN
Vilken passar bäst i det här ljuset?
- Blå? Rosa? - Den blå är fin.
Aline, det är vår tur.
Michel Caron och Danielle Chlostawa på Châtelet i februari.
Och nu ögonblicket vi alla har väntat på.
Det är första gången hon är med i ett stort tv-program.
Jag säger hur gammal hon är efteråt, men hon kommer att gå långt.
Hon är årets komet i Quebec. Ni har aldrig sett henne.
- De lär inte bli besvikna. - Hon har ett märkligt utseende.
Du kommer att slå alla med häpnad, för du är bäst.
Och den vackraste.
'Kärlek och vänskap' är titeln på låten.
Lägg hennes namn på minnet. Aline Dieu!
Han tänker på mig Det är nåt jag ser, nåt jag vet
Leendet hans ljuger ej när han hämtar upp mig
Han gillar att prata med mig
Om det han har sett, vägarna han har gått
Om sina projekt
Han står mig så när
Ändå vet jag ej
Hur jag ska älska honom
Det är helt upp till han
Om det här är kärlek
Eller vänskap
Han är min kärlek Jag kan ge honom mitt liv
Även om han inte vill ha mig
Drömmer jag om att vara i hans armar
Och det bästa av allt...
Tydligen lyssnar de på skivan oavbrutet i Vatikanen.
- I Vatikanen? - Ja, Sylvette. I Vatikanen.
- Inte i Vatikanen, väl? - Jo. I Vatikanen.
- Jean-Bobin! - Ja.
Alines skiva går åt som smör i solsken i Vatikanen.
- I Vatikanen? - Ja. I Vatikanen.
Aline, du kan aldrig gissa var du slår alla rekord just nu.
- I Vatikanen! - I Vatikanen?
Ja. I Vatikanen.
Var är det?
Jag ska berätta en sak. Sången är bara 45 procent av en föreställning.
- Fyrtiofem procent? - Ja.
Det som gör skillnad är det du ger dem av dig själv.
Det som får dem att drömma. Det vet jag att du förstår.
De ska gå hem med stjärnor i ögonen.
Tack. Tusen tack.
I kväll, för att avsluta den här drömkvällen-
-vill jag säga något viktigt.
Kör inte för fort. Titta på vägen när ni kör hem. Tack.
Tusen tack.
Hon kan kanske vara med i Denise Pellerins show nästa månad?
- Vi har drömt om det i evigheter. - Nej, Sylvette.
Ni tycker kanske att jag är galen, men hon behöver en paus.
En väldigt lång paus.
- Det vill hon inte. - Det är nödvändigt, Sylvette.
Inte bara ta en paus, utan också uppleva annat.
Bli självständig, träffa folk, gå ut och dansa med vänner.
Hon har inga vänner, Guy-Claude.
- Hennes vänner är hennes syskon. - Hör här.
Jag har stora drömmar för henne och hon kommer att förverkliga dem-
-men då måste hon prata flytande engelska och sluta sjunga flicksånger.
Det är inte flicksånger.
Och vi får inte sticka under stol med...
Hennes tänder...
Man behöver rätta till lite grejer där.
Ganska mycket.
Geneviève! Kom och titta.
- Är hela familjen så? - Nej. Bara jag.
Se här.
- Oj! - Då sätter vi igång.
Hallå?
Mina bästa vänner är väldigt glada för min skull.
De vet att jag har velat sjunga väldigt länge.
Där har vi svaret! Hon har velat sjunga väldigt länge. Fantastiskt.
Hon har ingen röst.
- Du bor i Paris. - Utanför Paris.
Aline, vad skulle du vilja göra med ditt liv?
- Jag? Jag vill blin... - Nej, du vill bli...
Jag vill bli internationell stjärna.
Gapa.
Sitt inte med benen i kors.
Var försiktig med din stora sax nära min bebis hår.
Det är mitt yrke, mamma. Jag gör det varje dag.
- Är du redo? Ska vi? - Kör!
- Nej, du sjöng väldigt bra. - Publiken var väldigt nöjd.
- Två fans bredvid mig... - Ja, men...
Vad hände under den femte låten? Din blick flackade åt alla håll.
- Jag såg dig inte. - Jag bytte plats.
Jag flyttar mig aldrig under en föreställning.
Jag gick upp på balkongen för att kolla ljudet.
Du får aldrig släppa dem. Aldrig.
- De känner allt. - Han har inte fel.
Det var det enda negativa.
I morgon i Toronto kommer du att slå dem med häpnad. Det vet jag.
- God natt, min stjärna. - God natt. Sov gott.
Åh nej, jag ska inte lägga mig riktigt än.
God natt.
Det är inte bra, Aline.
Vi kan hitta nån som är mycket bättre.
- Du måste bli frisk. - Jag är inte sjuk, mamma.
Jag är kär. Jag älskar honom och jag är säker på att han känner samma sak.
Sista insatsen.
- Sover hon inte? - Jo. Det är jag som inte sover.
Ursäkta, men så gör man inte, Sylvette.
Inte Sylvette. Madame Dieu.
Madame Dieu mor. Det finns värre brott.
Jag måste prata med er, monsieur Kamar.
Ni har svikit mig, svikit min tillit.
Jag gav er min dotters talang. Inte hennes hjärta och absolut inte hennes kropp.
Förstår inte ni att min prinsessa förtjänar en prins?
Inte ett tjockt katrinplommon dubbelt så gammal som hon och skild två gånger.
- En. - Nej, snart två. Jag har mina spioner.
Ni vet lika väl som jag att fansen, pressen och publiken-
-inte kommer att uppskatta er lilla duo. Gamlingen med den lilla flickan.
Min lilla flicka!
Om ni vill fortsätta vara hennes manager, och bara manager-
-då måste ni göra det som krävs och det fort.
Om ni rör henne med era stora labbar, stryper jag er med bara händerna.
Jag är inte rädd. Jag har dödat kycklingar, harar och feta grisar.
Problemet är, madame Dieu... Ursäkta. Madame Dieu mor...
att det aldrig har hänt nåt mellan oss.
Det är ännu värre. Jag hade föredragit att ni hade kastat er över henne-
-med er stora mage och att hon inte gillade det.
I fem år har du klättrat uppåt, steg för steg.
Och nu vill du förstöra det?
Om jag ska stå ensam på toppen...
Jag kommer alltid att vara där för dig, till 2 000 procent.
Det vet du.
Men vet du vad?
Den här galenskapen går inte, Aline. Du måste hitta nån i din egen ålder.
- Varför? - Därför!
Ett gammalt katrinplommon kan inte ha en prinsessa.
Har min mamma pratat med dig?
Nej, inte alls.
Jag kom fram till det helt själv.
Guy-Claude Kamar...
se mig i ögonen och säg att du inte älskar mig.
Då tror jag dig.
Vill du ha nåt att äta? Dagens soppa? Kyckling?
Prata inte engelska med mig. Jag är din mamma.
Jag står inte ut! Jag klarar inte det här mer.
En vill att jag ska prata engelska, en annan att jag ska förbli liten-
-och ha vampyrtänder. Varför är det bara jag som har det?
Aline, jag kan inte. Jag kan inte låta dig prata på det viset.
Jag har bara haft en man i mitt liv. Din pappa.
Han är ensam medan hans fru far genom Alabama, Nebraska-
-och Nevada för att stötta hans lilla dotter.
Jag vill också ha en enda man, men det får jag inte.
Bara en, som sitter på ett flyg på väg till jag vet inte var.
Kanske för att reparera sitt äktenskap.
Hur ska jag kunna sjunga i morgon och i övermorgon om han inte är där?
Det må vara fullsatt, men det är för honom jag sjunger.
Ända sen jag var 12 år. Varför förstår du inte det?
Jag orkar inte sjunga och ha roligt-
-om de två som jag älskar mest bråkar från morgon till kväll.
Ni har en puls som Muhammad Ali. Ni är elitidrottare, Sylvette.
- Du kommer att överleva alla. - Säg inte så.
Jag ska vara på benen till din tävling i Dublin.
Där säger jag nej.
Det viktigaste är att du blir frisk.
- Har inte Guy-Claude dykt upp? - Nej. Ingen vet var han är.
- Han kommer inte till tävlingen. - Hur vet du det?
Skivbolaget sa det. De kommer i stället.
Kommer unge Vincent dit?
- Jag vet inte. - Han är snäll.
Visste du att hans mamma har öppnat kycklingrestaurang?
Mamma!
Hon har i varje fall fått dansare.
Vår tös behöver ingen.
Den danska tjejen är duktig.
Tycker inte du att danskan är bra?
Det kommer att gå jättebra. Fattas bara annat!
Andas. Du måste andas. Var inte för nervös.
- Hej, Guy-Claude! Allt bra? - Ja. Tack, Vincent.
Nu är det hon.
Norge, tio poäng.
Och slutligen...
Krama pappa.
Jag saknar dig.
Ja. Hej!
Med en poäng!
En poäng, herr premiärminister.
Det var på håret, som man säger.
Hon är en stjärna. Det har jag sagt i åtta år.
Hon kommer att bli världens största sångerska.
Ja, det ska vi fira. Ja.
Ha en bra dag, Robert.
Du har slagit hela Kanada med häpnad. Mig med.
- Ingen kritik i kväll? - Nej, ingen kritik.
Du var...
Jag är mållös.
Jag ska låta dig vila.
Om det är det du vill, ska jag vara din första.
Min första och enda.
Miss Dieu, Amour de Deutz.
- Tack. - Varsågod.
Till och med din pappa såg det!
Han såg det på dig där du stod med din vagn på flygplatsen.
- 'Vi har förlorat henne', sa han. - Det sa jag inte, Sylvette!
Jag är inte förlorad, det är bara kärleken som har segrat.
Det som smärtar mest-
-är att du ljög för mig för första gången i ditt liv.
Jag ljög inte.
Jag visste inte att han skulle komma. Men jag vann tack vare det.
Min lilla tös, naken med den håriga tjockisen.
Mamma! Jag är 20 år. Då hade du redan fått Antoinette.
Men din pappa var inte mycket äldre än jag.
- Han hade inte två, tre liv bakom sig. - Sylvette, han har skilt sig.
Visst, jag ska hålla tyst och ljuga-
-även om det är emot min natur.
Men det enda jag vill är att ropa från hustaken att vi älskar varandra.
Jag kan också göra så.
Allt ska du få För att det blir vi två
Gör om mig, bli ny Så att du om mig bry
Jag ska bli som de där som njutning dig gav
Spela ett spel så att de ger sig av
Göra mig vacker för dig så att du vill bara ha mig
Förvandla mig till guld för att du ska älska mig mer
'Du skulle aldrig ha börjat locka mig, ta på mig'...
'Inte ge mig så mycket för jag kan inte låtsas'.
Nej, jag kan inte låtsas.
Den här låten handlar om en förälskad kvinna.
- Väldigt förälskad. - Jaså.
Väldigt.
Får vi veta vem du vänder dig till?
Nej.
Jag kan inte säga vem det är.
Otroligt! Jag gråter konstant.
Underhållningsbranschen är hård.
- Ursäkta. - Laurent, vi tar en paus.
- Jag kan göra det. - Vi tar en paus.
Titta. Ingenting har hänt. Vi börjar om.
Bra, Aline. Soundcheck klart. Tusen tack.
Hallå? Ett, två, ett, två.
Före pausen fick jag veta det här:
Tack vare er alla...
är vår europaturné utsåld
Tusen tack.
Jag har nåt att kungöra.
Nåt som är viktigt. Väldigt viktigt.
För mig och en annan person, som jag inte nämner vid namn-
-men som har svarta stövletter.
Världen bästa glass finns 2,5 timmar härifrån, i Neapel.
På vår lediga dag i morgon avgår bussen från hotellet klockan tolv-
-så att vi kan smaka på den.
För min del blir det pistasch. Pistachio.
Ha en bra konsert!
Jag trodde att vi skulle stanna i Rom bara vi två.
Nej. Den är inte till dig. - Océane.
Jag ska gifta mig!
Vilken skönhet!
Du är så vacker, min flicka.
Backa.
Då så, gänget. Redo?
Mitt liv är en lång, ändlös väg
Och jag vet inte alls vart jag ska
Jag letar i små och stora städer
I hopp om att fullända mitt öde
Men mil efter mil gråter jag
Mil efter mil suckar jag
Dag efter dag på min väg
Du vet inte hur jag älskar dig
VÅR MARIE ANTOINETTE!
3 500 SMÅKAKOR FÖR 5 DOLLAR STYCK
För små skor.
- Fanns det inte ett par i din storlek? - Nej.
Det var de enda jag ville ha på mitt livs finaste dag.
I morgon på stranden behöver du inte skor.
Vi ska ha tre dagar bara du och jag och då ska vi göra barn.
Vi får det.
Jag är uppäten av mygg.
Du är full av socker, älskling.
Vad har du ätit? Berätta för mamma.
Menar du allvar? Bantar inte du? Du har ätit fyra redan.
Jag menar allvar. Ser jag ut att skoja?
De är jättesmå.
Inga grönsaker. Bara kött.
Ja, älskling.
Nej, jag har inte ätit än.
Vid bassängen om en halvtimme.
Fyrtiofem minuter. Jag sitter i möte.
Är du säker, älskling? Bara en liten sallad?
- Inte ens grillad fisk? - Nej.
Han hade ätit en tvåårsdos av kött trots att han bantade.
'Är du säker, älskling?' sa jag. Bara en liten sallad?'
'Nej, nej', sa han.
'Han är verkligen seriös', tänkte jag. 'Vilken disciplin han har.'
Han fick smaka på min chokladglass-
-och den gick inte ner.
Sen sa han: 'Jag går upp och lägger mig i fem minuter.'
En halvtimme senare, ingen Guy-Claude.
Han är inte där. Jag ringer till rummet. Ingen svarar.
Jag går upp...
Där låg han, på golvet, med glasartad blick...
- Det är inte roligt. Karine! - Nej, absolut inte.
Jag ringer receptionen. 'Min man kollapsar.'
Fem minuter senare. Ingen.
Jag går ut i gången. Där står en stor bagagevagn.
Den är full med Louis Vuitton-väskor. Jag slänger ner alla på golvet.
Jag säger: 'Guy-Claude, titta på mig. Jag älskar dig. Det kommer att gå bra.'
Jag får upp honom på vagnen.
Sjukhuset låg två kvarter bort. Jag rullade honom till akuten.
Speedy Gonzales. Vi kommer dit. Det tar min vagn, och min man, givetvis.
'Vi tar hand om honom', säger de.
Då, Karine...
då inser jag att jag står på sjukhuset inför alla människor-
-barfota, ett bröst täckt, det andra bara till hälften.
- Hade du inte märkt det? - Nej.
Medan jag var upptagen av min man hade sarongen flyttat sig 360 grader.
Det viktigaste är att Guy-Claude mår bra.
- Han ser frisk ut. - Han är rosa. Han är som ny.
- Du fick alla att skratta. - Tack.
- Mig med. - Jaså?
Men...
Om din bock en dag hoppar över staketet-
-då måste hans killing fortsätta att glädja folk.
Fortsätta med det som vi påbörjade tillsammans.
Vet du vad som händer annars?
Han dör en gång till.
Jag lovar, men jag vill inte att du pratar om det igen.
Du är frisk. Allt är bra.
Aline! Titta på kinesen i ägget.
- Vad söt! - Urgullig.
Bebisen...
Vad söta de är. De har gjort små hattar av kålen.
- Jag sjöng inte bra i går. - Du var enastående.
Du var enastående. Jag vet, jag känner dig.
Hör här. Nu sjunger du två kvällar.
I kväll och i morgon. Torsdag har du en minikonsert.
Fredag efter Lévêque-intervjun för att sälja in februari, reser vi.
Du har fem timmar att vila på.
Lördag och söndag har du tre konserter på rad.
- Inte två? - Tre.
Men måndag... Hör här.
Efter signeringen i Ottawa åker vi hem båda två.
Då är du ledig och kan bara vara.
Nånting är fel.
- Nej då. - Jo. Något är fel.
Jag går ut och pratar med dem.
God kväll.
Aline har haft problem med stämbanden några dagar.
Vi trodde att hon skulle kunna avsluta konserten i kväll.
Hon hade två låtar kvar, två och en fjärdedel.
Men hon klarar inte det.
Hon kan inte ens säga det själv.
Tack för att ni är så förstående och snälla.
Tack å hennes vägnar.
Hon älskar er och hon kommer tillbaka.
Tack.
- Tycker ni om kaffe? - Ja.
Det får ni sluta med.
- Glass? - Choklad.
Aldrig mer.
Aldrig mer nåt kallt mot stämbanden.
- Pratar ni mycket i telefon? - Timvis.
- Med mamma när jag reser. - Och det är?
- Nästan varje dag. - Det får ni också sluta med.
Skrik hellre med era lungors fulla kraft på scenen-
-än tala två minuter i telefon.
Följ mina råd så återhämtar ni er.
Ni är vår nationalklenod.
Jag vill inte att sju miljoner Quebecinvånare ska slita ut mina ögon.
Hon förstår inte varför det inte fungerar.
Jag säger inte att det är ert fel, Guy-Claude.
Det hoppas jag verkligen, Sylvette.
Glöm inte att jag har gjort tre innan jag träffade henne.
Det stämmer.
Men det var längesen.
Jag har hjälpt 2 350 par att få barn.
Nej. 51. Sen i morse.
En vacker liten flicka.
Vi träffas varje månad tills det går.
Det är nästan ingenting.
Några sprutor för att hjälpa naturen på vägen. Det är allt.
Och lite tur.
Mycket.
Nej. I dag är det vänster.
Det blir inte bättre. Inte alls.
Allt bra hemma? Inga särskilda problem?
Familjen, maken...?
Nej.
Jag vill inte operera.
Det är för riskabelt. Ni kan förlora er röst.
Eller förändra den helt. Det vore dramatiskt.
Vi ska vara mer radikala.
Ni ska sluta tala helt.
Helt och hållet.
Inte ett enda ord.
- Inte ens så här? - Nej.
Hur länge?
Aline, vill du ha fettfria kotletter till middag?
Guy-Claude gillade det i tisdags. Han åt sju.
Blir det bra?
Ingen fara. Jag kan göra kyckling?
Kalvköttbullar?
Jag får inte prata.
Tre dagar?
Tre år?
Tre månader!
Åh fy tusan!
Kyckling okej.
Ja, jag ska säga det till honom.
En gång till.
KOMMER HON ATT SJUNGA IGEN EN DAG?
- Vad händer? - Det har gått exakt tre månader.
I dag får jag lov att prata igen.
Jag tycker inte om den.
Du får lov att prata igen.
Ja, men jag gillar den inte.
Men vi kanske kan göra en demo ändå?
- Hur mår Guy-Claude? - Bra.
Vad skönt att höra.
När det gäller oss så gick det tyvärr inte den här gången heller, Aline.
Men misströsta inte.
Det här är Stephane.
- Här är dem. - Sally, håruppsättare.
- Tom, Sallys assistent. - Karim för er manikyr.
Hej, jag heter Fred. Jag ska sminka er.
Då börjar vi.
Vi ger er fem minuter.
- Jag ber om ursäkt. - Får man inte vara ledsen längre?
- Jag skäms. - Gör inte det. Ni skulle bara veta.
Jag grät hela natten på flyget.
- Är det sant? - Ja.
Jag blev dumpad per sms på väg till flygplatsen.
Efter 15 år. Dumpad som skräp.
- Bara 'bye-bye'? - Ja. Bara 'bye-bye'.
Har du ingen som väntar i Paris?
Nej. Jo. Min bro som inte gillar bögar.
Nåväl. Vad kan jag göra för er, Aline?
Inte mycket.
Eller jo, göra mig så vacker som möjligt. Det blir inte lätt.
Så att min man blir stolt över mig ändå.
Vadå 'ändå'?
Mer sensuellt, Aline.
Inte tungan.
Stå i profil. Handen på höften.
Är du fri den 23:e?
Röda mattan är utrullad, statyetterna levererade, champagnen kyld.
Perfekt! Den är det. Sätt dig inte ner, för då går rosetten sönder.
Tack.
- Vi gör lite plats så att vi kan andas. - Vänta!
Aline, vad...
Min mamma gav dem till sin mamma. Jag gör likadant sen jag var liten.
Tio minuter.
Aline, det är den här du ska ha. Det är jag säker på.
Hör här...
Du var... magnifik.
Det var rätt att byta klänning.
- Bra jobbat, Fred. - Tack.
Två fans vill träffa dig.
Jag är inte klar.
Två minuter, Guy-Claude.
Jag behöver bara två minuter.
Mamma! Va? Satt du bland publiken?
Mamma! Och du! Jag kan inte tro det.
Guy-Claude har gömt oss hela dagen.
Var du också här, pappa? Det är inte sant.
Min lilla docka.
- Vad du är vacker, mamma. - Ser du så fint sminkad jag är?
Visste du också om det? Och ingen sa nåt?
Pappa, jag kan knappt tro det. Hur kom du hit?
Med flyg. Jag kunde inte köra hit.
Du var så duktig. så vacker.
- Jag har nåt som är ditt. Titta. - Vad är det?
- Mitt guldmynt! - Ja.
- Har du kvar det? - Alltid.
Jag ser dig.
Jag vill inte äta morotspuré mer.
Jag vet, men det är för hjärtat, älskling.
Hallå? Ja, det är jag.
Är ni säker?
Jag ringer tillbaka.
- Nej! - Du tycker inte om det.
Det är bättre än inget.
Hur länge?
Tre dagar?
Tre månader.
- Ska du få barn? - Vi ska få barn.
Vi ska få barn.
Det är som om det är det enda som händer i världen.
Aline och Guy-Claude väntar barn. En stor händelse.
Landet skulle kunna ligga i krig, vi skulle ändå prata om det.
Första rapen, första steget, första tanden.
Om han är skallig med sneda tänder vet vi vilka föräldrarna är.
Nu känner jag mig obekväm, för jag är vän med mamma Dieu.
Jag har aldrig sett henne.
- Mamma Dieu! - Allas vår Sylvette.
Alltid i närheten.
Barnet får i varje fall eget rum.
Paret har köpt en villa med 40 rum.
- Dyraste huset i väster. - Har du sett det?
Nej, inte personligen, men jag har spioner i Las Vegas.
- Se här! - Där hade inte jag velat städa.
- Det är stort. - Enormt.
Föräldrarna och alla syskonen har fått var sitt hus de med.
- Inte lika imponerande som deras. - Och?
- Det är ändå 14 hus. - Det är många.
En hel by.
Jag vill inte avslöja mina källor och jag är inte den som dömer-
-men jag har hört att de ska köpa det här barnet.
Jag har hört en summa på 50 000 dollar.
Martine, kollar du dina källor...
Låt dem prata, mamma.
Den engelska skvallerpressen hade knäckt dig.
Guy-Claudes behandling fungerar. Vår bebis sitter fast.
Allt är bra.
Mitt problem nu är att jag har gått vilse.
Hemma.
Jag gick till bassängen för att hämta mina simfötter, men tog en annan trappa in.
Toppen. Den dörren känner jag igen.
Men nej.
Jag såg en vinkällare, men vet inte alls var jag är.
Jag ringer tillbaka om tio minuter, älskling.
Mamma...
Jag hittar inte mina fiskespön.
- De är på sin plats. I garaget. - Vilket?
Jeannette? Jag hittar inte mamma.
Hon är där.
Jisses!
Världen är full av sångerskor. Min son har bara en mamma.
Vi har gjort allt för att du ska kunna kombinera båda.
50-50. Hör på.
Kl. 18.00: smink och soundcheck.
Kl. 19.00: Du träffar gästerna inför konserten.
Vad ska jag prata med dem om?
Du kommer på nåt. Kl. 20.15: Du går på scenen.
Kl. 22.20: Konserten är över, du går av scenen.
Kl. 22.23: Vilar i limon.
Kl. 22.55: Hemma igen hos Junior.
Du har fem lugna år på det sättet.
- Fem lugna år? - Ja.
Visst är det underbart?
- Gott nytt år, mamma! - Gott nytt år, älskling!
Sover inte du? Har du väntat på mig?
Han har hållit utkik i två timmar efter din bil från badrummet.
Hör på mamma: Du är så fin, jag älskar dig. Jag avgudar dig.
Kom igen! Veckans sista.
- Orkar du? - Det har varit värre.
Inte gott. Kallt.
- Quebecmetoden. - 'Sjölvklärt', självklart.
- Vi kan inte berätta det nu. - Nej, det kan vi inte.
Det är för sent. Efter konserten.
Då kör vi.
- Jag beklagar verkligen. - Vadå
Din pappa.
- Vi kunde ha ställt in. - Nej.
Det hade han inte gillat.
Varm och god. Den franska metoden.
God natt, min älskling.
Mamma väcker dig när hon är klar med alla Las Vegas-konserterna. Okej?
Gullungen min.
God morgon, älskling.
Det är över. Mamma har slutat jobba.
- Är det sant? - Ja, älskling.
Vi ska iväg. Vi ska ut och se världen alla tre.
Semester?
På sätt och vis.
Vad ska Junior göra i kväll för första gången?
Se mamma jobba.
Du är stor nu. Du kanske ska klippa av dig det långa håret?
Nej. Jag vill inte att nån ser mig.
God kväll, Paris!
Varför säger hon inte god kväll till oss?
God kväll, Junior!
Hon hörde dig.
Mamma!
- Gratulerar! - Vadå för?
- Ni ska bli pappa igen. - Ett barn?
Nej, två barn.
- Hörde du, Junior? - Ja, men det är inga goda nyheter.
Mamma små bebisar som ler så sött.
De luktar gott.
Inte så gott. Den ena har gjort nummer ett.
Den andra har gjort nummer två.
Mamma ska äta upp allt. Det är mammas vaniljpudding.
Det rättar inte till sig.
Jag hörde dig! Hej då, vännen. Lycka till på matchen!
Ja, min älskling.
Dags att jobba.
Luftfuktaren. Bomull. Bröstpump.
Två kylklampar till mjölken. Jean-Bobin ger dig två till hemvägen.
- Tack. Älskar dig. - Och jag dig.
Ha en bra repetition och lycka till. Oroa dig inte.
De drack bra båda två.
Vi har sålt 76 procent av biljetterna.
Det är bra. Det är sex veckor kvar.
Men du måste göra lite reklam.
Jag vill inte att du ska sjunga inför en enda tom stol.
- Det har aldrig hänt. - Precis.
Jag vill inte att det ska hända heller.
Inte nu, aldrig någonsin.
Vänta, jag ska ge dig henne.
Hon kommer här.
Aline, det är Junior.
Två S.
Nej, ett C.
Eller ett C med en liten grej under.
Jag vet inte hur man stavar ascenseur, hiss. Jag var inte så ofta i skolan.
Skriv 'trappa'.
Om de frågar säger du att de går till samma ställe.
Ja. Jag älskar dig.
Det var du som valde datum.
Jag vet, men det är för tidigt. Jag får inte sova.
Först vaknar den ena, sen den andra.
Junior är svartsjuk och slår mig med golfklubborna på smalbenen.
Jag pumpar var tredje timme.
Vet du hur många intervjuer jag gav mellan repetitionerna i dag?
Tjugonio.
Bla, bla, bla... Jag har gått upp, du har gått ner.
Och så kom Martine Lévêque och fjäskade!
Du fick ju inte bjuda in henne mer! Jag ska stå på scen igen om fem dagar.
Tre timmar framför spegeln. Locktången som bränner mig.
Och höfthållaren... Allt bara åker ut.
Mjölken rinner nedför paljetterna och allt gör ont.
Jag orkar inte mer. Jag vill ha lugn och ro.
Jag saknar min mammas nytvättade lakan.
Mamma! Min tjocka mamma.
Ja, min älskling. Jag är här.
Tre år går inte fort nog.
Förlåt. Jag gnäller, men det är du som är sjuk.
Allt ordnar sig.
Din öronsnäcka.
Och Guy-Claude.
Hör du mig, älskling. Jag med.
Du är så vacker, min älskling.
Gör en Kalle Kanin efter refrängen.
Jag klarar det inte, Fred.
Jag ville att det bara skulle vara familjen.
Stilla och fint. Det är för många människor här.
Andas. Andas djupt.
- Gör det för honom. Han ser dig. - Du har rätt.
Var vacker för honom. För oss. Lite för mig med.
- Fred? - Ja.
- Får jag fråga en sak? - Vad du vill.
Tvillingarna är hos Jeannette. Junior är på hockeyläger.
Jag klarar inte att sova ensam i kväll. Då bryter jag ihop.
Får jag sova hos dig efter konserten?
- Självklart! - Tack, Fred.
- Nu skäms jag. - Varför det?
Min lilla lägenhet... Du har nog inte förstått var jag bor.
Du har nog inte förstått min bakgrund.
Åtta flickor i samma rum.
Ett badrum till 16 personer. Fråga Jean-Bobin.
I slutet av månaden hade vi ketchup på ketchup.
Det är sant!
Jag bor en kvart härifrån. Bakom Cromwell.
- Vid Washington Avenue? - Jag har ingen aning.
Jag har inte satt min fot i stan.
- På 14 år? - Aldrig.
Min älskade.
Bli inte arg. Jag orkar inte mer.
Gör som du vill, älskling.
Gör det du kan.
Allt är rätt.
Aline Dieu. Vi har redan fyra Aline Dieu i stan.
- Du blir den femte. - Inte illa, men ha lite mer bling.
Ett råd bara. Accentuera läpparna mer.
För liten näsa, för stora bröst. Jobba på det.
Lycka till!
Jag har inte vågat öppna den.
Vet du vad min lillasyster har i sina väskor?
Ingenting.
Eller nästan.
- Nå? - Fortfarande ingenting.
- Jag tar en vända till. - Ska jag följa med?
Nej. Om hon kommer, vill jag att det ska var någon här.
Nej, stå kvar vid sceningången. Jag kommer.
Vi har inget val.
- Nå? - Jag går ut och pratar med dem.
Vi ställer in. Vi ställer in och ringer polisen.
Jag är en tjej högst ordinär
Som ibland tar det lugnt lite här, lite där
Jag spelar musik och tar ett glas
Med min mor, systrar, bröder
Men jag måste tänka på min karriär
Jag är ganska populär
Ni ser mig som en gudinna
Jag är en kvinna
Inte prinsessa
Om jag får erkänna nåt för er
så är det när jag sjunger
jag mår som bäst
Men det här yrket är farligt
Ju mer man ger, desto mer vill folk ha
En dag när jag är sliten och trött
ska jag överväga
att träda åt sidan
Jag ska ta farväl med stil
Jag hoppas att ha lämnat ett spår
För alltid inristat i era hjärtan
Bara kärlek och glädje
Jag älskar min nästa Jag älskar min publik
Allt jag önskar är att det klickar
Jag bryr mig inte om kritiken
När jag sjunger
är det för min publik
Jag är inget litet spån
Mitt liv är musiken
Om jag sjunger
är det för att bli hörd
När jag skriker
är det för att försvara mig
Jag vill så gärna göra mig förstådd
Jag vill resa jorden runt
innan jag dör
och blir begravd
och får se världen ovanifrån
Runt mig är det krig
Fruktan och svält
Elände
Jag skulle önska att vi var ett
Det är därför
vi är här
Jag är bara
någon populär
Men annars är jag en kvinna högst ordinär
Till dig, Céline.
Text: Mia Lindhagen. Iyuno-SDI Group.