Рано или късно се събуждаш.
А В А Т А Р
В криокамерата няма сънища. Шестте години минаха като миг.
Повече приличаше на текила и ритник в задника.
Томи беше ученият, не аз.
Застреляха го броени дни, преди да получим отговорите.
Пристигнахме ли?
Да, слънчице. Пристигнахме.
Става въпрос за брат ти.
Седмица преди да напусне кораба,
куршум в главата сложи край на пътуването му.
За една хартийка в джоба му.
Пътувахте 5 г., 9 месеца и 22 дни. Ще се чувствате гладни и изтощени.
Ако усетите, че ви се повдига използвайте торбичката...
Томи беше ученият.
Аз съм просто поредният нещастник, който ще съжалявам, че е дошъл тук.
Това пред нас е Пандора. Израснахме с историите за нея.
Но дори и не съм мечтал, че един ден ще я посетя.
Брат ти представляваше значителна инвестиция.
Искаме да ти предложим същите условия по неговия договор.
И тъй като геномите ви са идентични, неговите обувки ще ти станат.
Образно казано.
Ще бъде едно ново начало.
На един нов свят.
Заплащането също е добро. Даже много добро.
Поставяйте екзомаските. - Слагайте ги, по-бързо!
Останете ли без маска 20 секунди, губите съзнание,
а след 4 минути сте мъртви. Нека днес повече никой не умира.
Докладът ми няма да звучи никак добре.
"Скорпион" до диспечерска кула, пристигаме по график.
Продължаваме по зададените координати.
Един живот свършва, а на друг се поставя начало.
Откопчайте коланите и вземете оборудването си.
Имате една минута, мърдайте.
Приземим ли се, отивате директно в базата, без да спирате!
Тръгвате по мой знак.
Излизайте, по-живо!
Не спирайте! Движение!
Няма такова нещо като бивш пехотинец.
Може да си напуснал, но навиците не се губят.
Казах си, че няма изпитание, което да не мога да премина.
Могат да ти излекуват и гръбнака, ако имаш достатъчно пари.
Но не мога да изкарам достатъчно, не и в подобна икономика.
Побързай, специалния. Не карай останалите да те чакат.
Привет, дами... Погледни тези свежи мръвки.
На Земята тези хора бяха войници, пехотинци, борци за свобода.
Гледай къде караш, сакатия!
Тук са просто наемници. Заплата, идваща от компанията.
Вижте това, приятели.
Закуска на колела.
Човече, това никак не е наред...
Вече не сте в Канзас.
Вие сте на Пандора.
Не забравяйте този факт, дами и господа,
нито за секунда от престоя си тук.
Ако съществува Ад,
сигурно ще искате да си отдъхнете там, след като сте били на Пандора.
Там навън, зад тези заграждения,
всяко живо същество, което пълзи, лети или е в почвата,
иска да ви убие и изяде очите ви.
Планетата се обитава от хуманоидни туземци на име на'ви.
Привързани са към стрелите с токсин, които спират сърцето за една минута.
Костите им са подсилени с въглеродни нишки.
Изключително трудни са за убиване.
Като директор по сигурността, мое задължение е да ви опазя живи.
Няма да успея да го направя...
...не и всички ви.
Ако не ви се умира, ще трябва да изградите силна психика.
Трябва да се подчинявате на правилата, тези на Пандора.
Правило номер едно...
Няма нищо по-хубаво от класическата оперативка, за да си събереш мислите.
Извинете. Джейк! Ти си Джейк, нали?
Братът на Том.
Приличаш точно на него. Аз съм Норм Спелмън.
Работех с него по проекта "Аватар".
Био-лабораторията. Ще прекараме доста време тук.
Как сте? Норм. Ще управлявам аватар.
Това е стаята, където се осъществява връзката.
Тук ще се свързваме към аватара си...
С Норм ще управляваме тези дистанционно контролируеми тела,
наречени аватари.
Отгледани са от човешко ДНК, кръстосано с ДНК на местните.
Добре дошли на Пандора! Радвам се да ви видя.
Големички са.
Да, стигнаха размерите на възрастен индивид по време на полета ни.
Имат големи мускули.
Ще ни отнеме време да ги приготвим, но утре ще можете да ги разходите.
Ето там е твоят.
Докторе, аз съм Норм Спелмън. - Приятно ми е.
Прилича на него.
Не, прилича на теб.
Сега това е твоят аватар, Джейк.
Идеята е, че всеки водач си пасва със своя аватар.
Така се свързват нервните им системи, или нещо от сорта.
Затова и ми предложиха работата,
понеже само аз мога да управлявам аватара на Томи.
Тези неща са адски скъпи.
Всичко ли мога да говоря пред камерата?
Да, ще се документира всичко. Какво сме видели, изпитали...
Всичко е част от науката. - А тя се състои в наблюдението.
Плюс това ще останеш с всичкия си в продължение на следващите 6 години.
Докъде бях стигнал?
И така... ето ме тук.
Работя за учените.
Идват в съзнание.
По дяволите...
У кого е проклетата ми цигара?
Хора, какво ми липсва?
Благодаря. - Грейс Августин е легенда.
Тя оглавява програмата "Аватар". Написала е книгата.
Цялата книга - всичко за Пандора. Обяснява за планетата и обитателите й.
Ето я и Пепеляшка, завърнала се от бала.
Грейс, запознай се с Норм Спелмън и Джейк Съли.
Чух много добри неща за теб, Норм. Как си с езика на на'ви?
Великата Майка приветства нашата среща.
Не е зле, но има още какво да се желае.
Изучавам го от пет години, но имам още много да уча.
Грейс, това е Джейк Съли. - Госпожо...
Да, знам кой си. Не ми трябваш. Нуждая се от брат ти.
Докторантът, обучаван в продължение на три години за тази мисия.
Той е мъртъв. Това създава неудобство за всички ни.
Минал ли си обучения в лаборатория? - Веднъж съм правил дисекция на жаба.
Виждаш ли?
Пикаят върху проекта, без дори да ни излъжат, че е дъжд.
Отивам при Селфридж. - Недей, Грейс.
Това са пълни простотии! - Не е добра идея.
Ще му сритам корпоративния задник! Няма да си вре носа в моя отдел.
Бъди тук утре сутрин в 08:00. И без много излишни думи.
"Скорпион 202", говори кулата, имате разрешение за излитане...
Видя ли? - Да, сър.
Не ме лъжи. Гледаше в монитора.
Харесва ми тази чашка, Рори. Много ми харесва.
Паркър, първоначално смятах, че ме пренебрегваш,
но сега осъзнавам, че преднамерено се опитваш да ме провалиш.
Знаеш, че се наслаждавам на разговорите ни, Грейс.
Нуждая се от изследовател, не от безмозъчен пехотинец.
Всъщност извади късмет с него. - Късмет?
Да. - В какъв смисъл?
Късмет, че е имал брат близнак, и че той не е зъболекар.
Пехотинецът ще ни е от полза. Прехвърлям го в екипа ти като охрана.
Последното нещо, от което се нуждая, е малоумник с оръжие.
Целта ви е да спечелите сърцата и умовете на местните.
Не е ли затова целият този театър? Да приличате на тях, за да ви вярват.
Построихме им училище, научихме ги на английски.
Колко още години? Отношенията ни с местните само се влошават.
Естествено, като използвате оръжия. - Последвай ме.
Ето защо сме тук - необтений.
Този малък сив камък струва 20 милиона килограмът.
Това е причината да сме тук. От него идват парите за всичко тук.
Той плаща разходите ти. Ясно?
Тези диваци застрашават операцията. На ръба на конфликт сме,
а от теб се очаква да намериш дипломатическо решение.
Така че се залавяй за работа, очаквам резултати.
Какъв стаж имаш в тяло на аватар? - Около 520 часа.
Това е добре. Ти ще си там, а ти тук.
А ти колко часа имаш? - Нула.
Но съм прочел инструкциите. - Кажи ми, че се шегуваш.
Невероятно е! - Да започваме.
Остави, и сам ще се справя.
Значи просто си решил да дойдеш тук,
на най-враждебното място във вселената,
без никакво обучение и да видиш как е?
Какво ли става в главата ти? - Очаквам вие да ми кажете.
Биометричните данни са в нормата. - Връзката е активна.
Легни и постави ръце до тялото. Главата долу.
Долу.
Просто се отпусни и изчисти съзнанието си.
Едва ли ще ти е трудно. - Знаеш ли, те отидоха...
Стартирайте връзката.
Задействаща процедурата. - Готово.
Асимилацията започна.
Има чудесен мозък. Мозъчната активност е добра.
Така и предположих. - Връзката е на 40%.
И аз ще влизам.
Влизам в четвърта камера.
Връзката е на 99% и е стабилна.
Чуваш ли ме? Чуваш ли ни, Джейк?
Реакцията на зениците е нормална.
Слуховата реакция също. Как си, Джейк?
Здравейте, приятели.
Добре дошъл в новото си тяло, Джейк. - Карай я по-бавно.
Можеш ли да докоснеш палците си? - Да. Всичко е наред.
Да видим дали още го можеш.
Изправи се. - Бавно, Джейк.
Няма странични ефекти от успокоителните.
Чувстваш ли се замаян? Раздвижи си пръстите на краката.
Вестибуларният му апарат е добре. - Усещаш ли болка или скованост?
Справяш се добре, Джейк. Внимателно, ще се нараниш.
Трябва да проверим рефлексите ти и да проведем още няколко теста.
Внимателно. - Не бързай.
Седни, Джейк. - Послушай ме.
Джейк! Трябва да седнеш.
Всичко е наред. - Чуй ме.
Нищо ми няма. - Веднага седни, Джейк.
Трябва да седнеш, още не си свикнал с тялото.
Внимавай! - Упойка, упойка!
1000 мг оксазепам. Спри!
Джейк, изслушай ме, още не си свикнал с новото си тяло.
Опасно е. - Страхотно е!
Джейк! - Послушай ги или ще те упоят.
Сядай! - Ще отида да го върна.
Върнете ги обратно!
Изобщо не те бива.
Играй по-добре в защита.
Здравейте, приятели. - Спокойно, аз ще се погрижа.
Върни се! - Джейк!
Извинете.
Гледай къде ходиш! - Извинявай.
Джейк, не би трябвало да бягаш.
Исусе! Извинете. - По-полека!
Пехотинецо!
Грейс? - Ти кого очакваше, глупчо?
Мисли бързо.
Рефлексите ти са добри.
Хайде, време е за лягане. Побързайте.
Гасете лампите. Не се бави, Люис.
Не си играй с това, ще ослепееш.
Някак си е откачено. - Хайде.
Затварям. - Чао.
Гасете осветлението. Ще се видим на вечеря, деца.
Добре дошъл отново.
Всичко наред ли е? - Да, добре съм.
Казвам се Труди, аз превозвам учените.
Това тук е бебчето ми. Изчакай малко...
Уифли, привършвай вече!
Наближава вече полунощ. - Слушам, капитане.
Ремъкът е още хлабав.
Добре сте се въоръжили. - Внимавай!
Така е, защото не сме единственото летящо нещо или пък най-голямото.
Нужен си ми на картечницата. Мога ли да разчитам на теб?
Помислих, че няма да ме питаш.
Ето го и човекът. Ще се видим по-късно.
Искали сте да ме видите, полковник? - Слабата гравитация те размеква.
Ставаш мекушав...
Пандора ще те смачка, без дори да разбереш.
Четох досието ви, ефрейтор.
Венецуела. Било е ужасна засада.
Пандора не може да се сравни с нищо друго.
Имаш здрави нерви, за да дойдеш тук.
За мен това е поредният ад. - Същият бях на първата си мисия тук.
Няколко години преди теб. Е, може би са повече от няколко.
В Дрейтос, Нигерия, се разминах без драскотина.
Пристигнах тук и получих това. Почувствах се като новобранец.
Можеше да ме оправят, ако се върна.
Да ме направят красив отново. Но знаеш ли какво?
Харесва ми да съм си така... Напомня ми всеки ден къде съм.
Програмата "Аватар" е една шега. Сбирщина от слабоумни учени.
Въпреки това ни предоставят...
уникална възможност. Готово.
Пехотинец-разузнавач в тяло на аватар.
Перфектна комбинация. Тръпки ме полазват.
Търся пехотинец, който да ме снабдява с информация от самото място.
Непосредствено от вражеския лагер.
Съли, искам да изучиш тези диваци, да спечелиш доверието им.
Трябва да знам дали ще сътрудничат, или да подхвана секирата.
И ще бъда с д-р Августин? - Само на хартия.
Ще ходиш като учените плюнки, ще квакаш като тях.
Но ще докладваш на мен.
Ще го направиш ли за мен, синко? - Да, сър.
Добре, тогава.
Не се тревожи, синко, ще се погрижа за всичко.
Осигури ми това, от което се нуждая и ще се погрижа да си получиш краката.
Истинските ти крака.
Звучи много добре, сър.
Връзката е осъществена.
Дръж си устата затворена и остави говоренето на Норм.
Камера две е готова.
И аз влизам.
Изключи двигателите, ще се позабавим.
Норм, чантата ти.
Ще я взема.
Остани при кораба. Един идиот с оръжие ни е достатъчен.
Вие сте шефът, докторе.
Пролимури. Не са агресивни.
Спокойно, пехотинецо. Започваш да ме изнервяш.
Откъде ще разберат, че сме тук?
Убедена съм, че ни наблюдават, дори в момента.
Нещо мръдна. - Не изоставайте, момчета.
Поставям го. - Сканирам...
Толкова ли е бързо?
Невероятно, нали?
Това е трансдукционният сигнал между корените на двете дървета.
Трябва да вземем образци. - Добре.
Вероятно електрическият импулс е от скоростта на химичната реакция.
Норм, трябва ми контейнер за образците.
Ясно.
Готово. Сега го свържи с втория...
Не стреляй. Недей, само ще го раздразниш.
Вече си е раздразнен.
Бронята му е дебела, довери ми се.
Усеща, че територията му е застрашена. Не бягай, иначе ще те нападне.
И какво да правя, да танцувам с него ли?
Отстоявай територията си.
Хайде! Да те видим какво можеш!
Кой е лошият?
Точно така, страхливецо.
Закарай дебелия си задник при мама.
Не струваш, по-добре бягай. Другият път си доведи приятели!
По дяволите!
Ами този? Да бягам или не? Какво да правя?
Бягай! Определено бягай!
Съжалявам, но трябва да се прибираме. Ще подновим издирването на сутринта.
Заповеди на полковника.
Съжалявам, докторе, ще трябва да издържи до сутринта.
Няма да изкара до сутринта.
Няма да ви чакам цяла нощ!
Хайде! Елате!
Не, недей!
Супер!
Известно ми е, че вероятно не ме разбираш.
Но...
Благодаря ти.
Благодаря.
Беше наистина впечатляваща.
Щях да съм мъртъв, ако не се беше намесила.
Почакай, къде отиваш?
Чакай. Забави малко темпото.
Искам само да ти благодаря, че уби онези твари.
По дяволите!
Не благодари! Няма за какво да благодариш!
Това тук е тъжно!
Много тъжно.
Добре, съжалявам. Каквото и да съм направил, съжалявам.
Всичко това е по твоя вина, не беше нужно да умират.
Моя вина ли? Те ме нападнаха. Какво трябваше да сторя?
Твоя вина!
Твоя вина. - По-кротко.
Като бебе си, издаваш шум, не знаеш какво да правиш.
Спокойно.
Добре.
Щом толкова обичаш горските си дружки, защо не ги остави да ме убият?
Каква е логиката?
Спасих те. - Да, искала си да ме спасиш.
Имаш силно сърце.
В него няма страх.
Но си глупав и неук като дете!
Щом съм като дете...
тогава може би ще ме научиш.
Небесните хора не могат да се научат да виждат.
Научи ме как да виждам. - Никой не може да те научи.
Как така да не може?
Откъде се научи да говориш английски? От училището на д-р Августин ли?
Като бебе си!
Нуждая се от помощта ти.
Мястото ти не е тук.
Вземи ме с теб. - Не, връщай се.
Няма.
Връщай се!
Какво е това?
Семена от Свещеното дърво - напълно чисти души.
За какво беше всичко това?
Последвай ме. Хайде.
Къде отиваме?
Ела.
Как се казваш?
Спокойно, братя.
Какво си мислиш, че правиш, Цу'Тей?
Този демон няма място тук.
Получих знак от Ейва. Трябва да го заведем при Тса'хик.
Водете го.
Какво става?
Татко...
Виждам те.
Защо си довела тук този пришълец?
Щях да го убия, но получих знак от Ейва.
Бях казал никой от небесните хора да не стъпва тук.
Какво казва?
Миризмата му се носи навсякъде.
Какво казва? - Баща ми решава дали да те убие.
Баща ти?
Приятно ми е да се запознаем, господине.
Престанете!
Аз ще се занимая с тези чужденци.
Това е майка ми. Тя е Тса'хик, говори с Ейва.
Коя е Ейва?
Как те наричат?
Джейк Съли.
Защо дойде при нас? - Тук съм, за да уча.
Опитахме да научим другите небесни хора.
Трудно е да се напълни чаша, която вече е пълна.
Моята е празна. Доверете ми се, попитайте д-р Августин.
Не съм учен. - Тогава какъв си?
Бях пехотинец.
Воин от морските групи.
Воин? Лесно ще го убия.
Първо трябва да внимаваме с тези негови припадъци.
Трябва да научим повече за тях.
Дъще моя, научи го на нашите обичаи,
научи го на езика ни и как да се държи като един от нас.
Защо аз? Не е честно!
Решено е.
Дъщеря ми ще те научи на навиците ни. Учи се добре, Джейк Съли.
Тогава ще научим дали лудостта ти може да бъде излекувана.
Добър вечер.
Моля, не ставайте заради мен.
Извинете.
Простете.
Как я караш?
Джейк. Джейк?
Идва в съзнание. - Джейк?
Хайде, поспаланко. Точно така.
Вече си тук.
Добре си. - Помислихме си, че сме те изгубили.
Аватарът ти в безопасност ли е? - Няма да повярваш къде съм, докторе.
Последното, което виждаме, е как задникът на пехотинеца
изчезва в храсталака, преследван от танатор.
Това не е нещо, което се научава. - Беше невероятен.
Поради някаква причина, която не разбирам,
Омотикая са те е избрали. Господ да ни е на помощ.
"Групата на морските воини"? Хванаха ли се?
На практика станахме семейство.
Ще ме обучават как да бъда един от тях.
Това се казва самоинициатива, синко. Де да имах повече като теб.
Съли, разбери какво искат сините примати.
Опитахме се да им дадем лекарства, образование...
пътища, но не, те си харесват калта.
И това не би ме притеснявало, ако не беше...
Някой може ли да... Сектор 12.
Още, още. Спри. Почакай, казах да спреш!
Проклетото им селище се намира върху най-богатото находище
на необтений в радиус от 200 км.
Погледни само графиката.
Предполагам, че ще ги преместим. - Да.
Ако не поискат да го направят?
Убеден съм, че ще се съгласят. - Добре.
Убийството на местните ще е лошо.
Но има едно нещо, което акционерите мразят още повече от статии в пресата
и това са лошите финансови отчети.
Не аз определям правилата. Намери начин и ги пресели.
В противен случай ще се принудя да хвана сопата, ясно?
Имаш три месеца, след това идват булдозерите.
Губим ценно време. - Този тук ми харесва.
Нека ги преговорим отново. - Мо'ат, драконовата дама.
Ейтукен.
Ейтукан - вождът на племето, а тя е духовният - нещо като шаман.
Запомних го. - Тсу'Тей.
Цу'Тей. Той ще бъде следващият вожд.
Нейтири.
Тя ще бъде следващият Тса'хик, те ще управляват заедно.
Тогава коя е тази Ейва? - Коя е Ейва?
Заобикалящото ги, тяхното божество, всички живи същества.
Всичко, което знаят. Щеше да ти е известно, ако бе преминал обучение.
Кой тогава излиза с дъщерята на вожда? - Не се занасяйте.
Не се бави. Животът в племето започва рано.
Избягвай да правиш глупави неща.
Кротко, момче.
Але е женска.
Добре, тогава. Кротко, момиче.
Това е тса'хейлу - връзката.
Усети я.
Почувствай как бие сърцето й.
Дъхът й.
Усети силните й крака.
Кажи й какво иска да направи чрез мисълта си.
Като за начало, кажи й да тръгне.
Напред.
Трябва да си вървиш. - Не, ще ви липсвам.
Знаех си, че говориш английски.
Пришълецът никога няма да се научи. Дори камъкът би се научил.
Погледни го само!
Отново.
Ще бъде много трудно, ако ще ги нападаме.
Не може да сканираме вътрешността на структурата.
Има ред колони, които са много масивни.
Има втори кръг тук, който е вътрешен.
Структурата се преплита като спирала до самия връх.
Ще се нуждаем от точна информация за всяка една колона.
Какво друго можеш да ни кажеш за структурата?
Вторичният кръг от колони ще представляват трудност.
Къде отиваме?
Някъде надалеч оттук.
Няма да оставя Селфридж да се разпорежда.
В зона 26 има мобилна станция, високо в планините.
Планините "Алелуя"? - Да.
Наистина ли? - Да.
Да!
Легендарните носещи се в небето планини на Пандора.
Чувал ли си за тях?
Наближаваме. Апаратурата пощуря.
Да, това е флукс-вортексът.
Преминаваме на ръчно управление. - Какво значи това?
Означава, че трябва да виждаш къде отиваш.
Нищо не се вижда. - Точно така.
Не е ли гадно?
Пресвети Боже.
Само да можехте да си видите физиономиите.
Благодаря ви, че избрахте да летите с "Еър Пандора".
Добре дошли в лагера.
Това е моята барака. - Пълно е с лекарства.
Норм, идваш ли?
Грейс не беше никак глупава.
Знаеше, че пея на полковника,
но аз бях това, от което имаше нужда, за да си възвърне отношенията с клана.
Джейк, твоята стая е вляво. Ще се свързваш в последната камера.
Камера едно, ти ще си в нея. Прави най-малко проблеми.
Майчице! - Не я гледай в очите.
Икранът не е като конете.
Веднъж осъществена тса'хейлу...
Икранът може да лети само с един ловец до края на живота си.
За да се превърнеш в "аронио" - ловец,
трябва да избереш своя икран и той теб.
Кога ще стане това? - Когато си готов.
Добре, това е запис 12. Часът е 21:32.
Налага ли се да го правя сега? Нуждая се от малко сън.
Сега ще го направиш, докато спомените ти са пресни.
Местоположение - бараката.
Дните ми започнаха да се сливат.
Езикът им е труден, но е като разглобяване и сглобяване на оръжие.
Повторение, повторение.
Не го обтягаш достатъчно.
Нейтири ме нарича "скаун", което означава идиот.
Тази част е изключително важна...
Благодарение на Норм, подобрявам познанията си.
Виждам те. - Да, но е виждам те пред мен.
Трябва да е виждам в теб. - Радвам се, че е с нас.
Той също ме мисли за "скаун".
Запомни го. Трябва да тръгваш.
Да вървим, тогава.
Усещам как започвам да заяквам. Мога да бягам все по-далеч всеки ден.
Трябва да се доверя на тялото си, за да опозная на какво е способно.
Виж ме само.
По дяволите.
Всеки ден намираме нови пътища,
различаваме нови миризми и звуци.
Винаги ми говори за потока от енергия.
Духовете на животните.
Надявам се от цялата тази глупост да ми остане нещо в главата.
Не става дума само да координираш движенията си и да я гледаш.
Трябва да я слушаш какво говори.
Опитай се да видиш гората през нейните очи.
Извинявай, но това си е моят запис.
С Нейтири живееш на бързи обороти или умираш.
Сигурно се шегуваш.
Говорих с Мо'ат да пуснат Грейс отново в селото.
Това бе първият път, след като училището й беше затворило врати.
Не, оставаш тук.
Приятен апетит!
Ще те сложа да си легнеш.
Опитвам се да разбера дълбоката връзка между народа им и гората.
Тя говори за мрежа от енергия, течаща през всички живи същества.
Според нея вземаме енергията назаем,
като един ден отново я връщаме в природата.
Виждам те, братко.
И ти благодаря.
Духът ти ще отиде при Ейва,
докато тялото ти ще остане тук, превръщайки се в част от Народа.
Чист улов.
Вече си готов.
Язденето на икран, което ние наричаме "банши",
е изпитание, през което трябва да премине всеки млад ловец.
Но за да го направиш...
трябва да стигнеш до тях.
Сега какво?
Джейк Съли, ти ще си първи.
Сега избери своя икран.
Трябва да го усетиш отвътре.
Усетиш ли, че и той те е избрал, действай бързо, както ти казах.
Ще имаш само един единствен опит, Джейк.
Как да разбера, че и той ме е избрал? - Ще се опита да те убие.
Страхотно.
Да потанцуваме тогава.
Този глупак иска да умре!
Не се страхувай! - Осъществи връзката!
Джейк!
Тса'хейлу, Джейк.
Точно така. Ти си мой.
Първият полет ще заздрави връзката ви. Не бива да го отлагаш повече.
Мисли си за летене. - Лети.
По дяволите...
Ужас!
Млъквай и лети направо!
Точно така... Завой наляво.
Изравни. Браво.
Хайде!
Да вървим!
Мисля, че вече му свикнах.
По дяволите!
Може да не си падам по коне,
но съм роден за това.
Спускам се оттук, а това си ти...
Обръщам се, усещам вятъра, завивам рязко...
Виждам го, удрям го силно...
Дървото на душите...
Тяхното най-свещено място.
Виждаш ли вортекса на тези снимки?
Да, точно той смущава апаратурата.
Там долу става нещо наистина интересно от биологична гледна точка.
Готова съм на всичко, само за да взема образци.
Достъпът за чужденци е забранен. Проклет късметлия!
Бях студенокръвен ловец в небето. Смърт, застигаща те от изневиделица.
Проблемът е, че не си единственият.
Спусни се!
Давай!
Следвай ме!
Хората ми го наричат Великия Леоноптерикс.
Това е Торук - Последната сянка.
И имат право. Това е последното, което ще искаш да видиш.
Прадядо ми е бил Торук Макто - ездач на Последната сянка.
Яздил е това?
Торук го избра.
Случвало се е само пет пъти от времето на първите песни.
Това си е много време. - Да.
Торук Макто е могъщ.
Той обедини племената във време на голяма скръб.
Всички на'ви знаят историята.
Сега всичко се обърка.
Разбрах, че отвън е истинският свят, а тук вътре е илюзията.
И 3 месеца по-късно...
...почти не си спомням живота си.
Вече не знам кой съм.
Да не си се изгубил в горите?
Докладва ми за последно преди повече от две седмици.
Какво стана? Да не си подал оставка?
Виждам, че е време да сложим край на мисията.
Не, мога да се справя. - Вече го направи.
Добро разузнаване ми направи за това "Дърво на душите".
С тази информация здраво ги държа за топките, като започне операцията.
Време е да се завръщаш.
Между другото... ще си получиш обратно краката.
Получих одобрението ти, ефрейтор. Споразумението е изпълнено.
Довечера си на совалката. Имаш думата ми.
Трябва да завърша задачата.
Само още нещо.
Церемонията.
Това е последният етап към превръщането в един от тях.
Ако направя това, което искат...
ще ми се доверят.
И ще мога да договоря условията за преселването им.
Тогава по-добре го направи, ефрейтор.
На'ви казват, че всеки се ражда два пъти.
Вторият път, когато заслужиш мястото си сред Народа...
завинаги.
Вече си син на Омотикая.
Един от народа на на'ви.
Ела. Последвай ме.
Това е място за молитви, които могат да бъдат чути...
и понякога изпълнени.
Наричам това дърво "Сутрая мокри" -
Дървото на гласовете.
Гласовете на предците ни.
Чувам ги.
Те са живи, Джейк...
в самата Ейва.
Сега си омотикая.
Можеш да избереш мястото си в нашия дом.
И можеш да си избереш жена.
Имаме много хубави жени.
Нинат е най-добрата певица.
Не искам Нинат.
Пидан е добър ловец. - Да, добър ловец е тя.
Вече съм избрал.
Но тази жена трябва също да ме избере.
Вече го е направила.
Сега съм твоя, Джейк.
Твоя завинаги.
Какви ги вършиш, по дяволите, Джейк?
Фазовият интеграл от средния бутон. - Джейк, трябва да хапнеш нещо.
Джейк... Събуди се! Джейк, моля те!
Не ме карай да те храня насила.
Грейс, какво правиш?
Джейк!
Добър апетит.
Ето, готово.
Кога за последно си си вземал душ? - Нямам нужда от душ.
Джейк!
Джейк, събуди се!
Спрете!
Връщайте се, спрете!
Шефе?
Някакъв откачен туземец ми се хвърля на предното гребло.
Продължавай, ще се отмести. Ще се научат, че не спираме.
Хайде, тръгвай!
Спрете!
Бягай!
Видя ли, отдръпна се.
Ей, пич, недей! Загубихме образ!
Джейк! - Нейтири!
Ела, хайде!
Спри на пауза. Ето тук.
Увеличи. Изчисти.
Кучият му син!
Невероятно.
Доведете ми пилот. - Да, сър.
Цу'Тей ще поведе войските ни!
Моля, тишина!
И по-лошо ще стане. - Тук ти нямаш думата!
Ще ги изненадаме в самото им сърце!
Цу'Тей, не го прави.
Ти? - Слушай, братко...
Цу'Тей!
Правил ли си го с тази жена? - О, по дяволите!
Истина ли е това?
Направихме го пред Ейва. Истина е.
Братко, моля те, не нападай небесните хора.
Много омотикаи ще загинат. - Ти не си ми брат!
Не съм ти враг!
Врагът е там и е много силен!
Мога да говоря с тях. - Стига вече приказки!
Аз съм омотикая - един от вас и имам правото да говоря.
Имам да ви казвам нещо...
...на всички вас,
което отдавна ми тежи на сърцето.
Сър, съжалявам. Чакайте, не можете да прекъсвате активна връзка!
Много е опасно!
Грейс? - О, не.
Чакайте! - Не мърдай.
Добре, слушайте...
Бях изпратен тук да...
Видяхте ли? Демон в чужда кожа!
Да не си откачил? - Ти премина границата.
Изкарай тоя нещастник оттук.
Джейк, какво става?
Разочарова ме, синко.
И какво...
Озова се в някаква местна приказка и забрави за кой отбор играеш?
Паркър, има време да спасим положението...
Затваряй си плювалника! - Или какво, рейнджър Рик?
Ще ме застреляте ли? - Бих могъл.
Май ти трябва намордник. - Може ли да го отложим?
Каза, че искаш да опазиш хората си? По-добре започни да я слушаш.
Тези дървета са свещени за Омотикая повече, отколкото си представяте.
О, стига бе, пръчка да хвърля, ще падне на някакъв свещен пън.
Не говоря за някакво езическо вуду. Говоря за нещо истинско,
за нещо значимо за биологията на гората.
Което е? - Това, което предполагаме е,
че има някакво електрохимическо общуване
между корените на дърветата. Като синапсите между невроните.
И всяко дърво има 100 000 връзки с дървото до него.
На Пандора има милиарди дървета. - Което създава много допускания.
Връзките са повече, отколкото в човешки мозък.
Схващате ли? Това е мрежа. Това е глобална мрежа,
към която могат да се свързват на'ви. Могат да обменят данни, спомени,
видения, които сте на път да унищожите.
С какво, за Бога, сте се напушили, бе?
Те са просто едни проклети дървета!
Трябва да се осъзнаете, Паркър. - Не, вие трябва да се осъзнаете.
Благоденствието на този свят не е закопано само в земята,
то е навсякъде около нас. На'ви го знаят и се борят да го защитят.
Ако искате да споделяте с тях този свят,
трябва да ги разберете. - Бих казал, че си ги разбираме
направо прекрасно, благодарение на Джейк.
Докторе, хвърлете един поглед.
Няма да се откажат от дома си...
и няма да сключат сделка.
За какво - за чаша бира ли? Или за едни дънки?
Няма какво да им предложим.
Всичко, за което ме изпратиха там, е само загуба на време.
Никога няма да напуснат дома си.
След като сделка не може да има,
смятам, че нещата много се опростяват. Джейк, благодаря.
Толкова се разчувствах, че ми иде страстно да те целуна.
Ще го направя с минимални жертви за местните.
Първо ще им пусна газ.
Ще е хуманно...
до известна степен.
Добре, да натиснем спусъка.
Хайде, хора, да събираме багажа.
Така стават нещата...
...когато хората сами си създават проблеми и врагове
и го оправдават с нуждите си. - Куорич подготвя бойните кораби.
Ще изпепели дървото им. - Не...
Д-р Августин, не е позволено да сте тук!
Дръпни се от мен. Паркър, чакай, спри.
Това са живи същества, които ти ще...
Това са диваци, живеещи в дърво. Огледай се наоколо.
Не знам за теб, но аз виждам много дървета. Могат да се преместят!
Момчета, ако обичате... - Там има семейства,
има деца, бебета! Ще убиеш ли деца? - Не искаш да си окървавиш ръцете.
Повярвай ми. Нека се опитам да ги убедя.
Те ми вярват.
Калибрирайте. Влизаме веднага. - Калибриране на камери 3 и 4.
Задействаща процедура. - Стартиране след 30 секунди.
Чуй ме. Имаш един час, освен ако не искаш приятелката ти
да пострада, ги евакуирай. Един час!
Татко! Майко!
Ейтукан, имам да ви казвам нещо. - Чуйте го.
Говори, Джейк Съли.
Голяма беда ни очаква...
Небесните хора идват тук,
за да унищожат дома ни. Унищожат!
Кажи им, че скоро ще са тук.
Трябва да тръгнете, или ще умрете. - Сигурен ли си в това?
Затова ме пратиха тук... да спечеля доверието ви.
Така че един ден да предам това съобщение и да ми повярвате.
Какво говориш, Джейк? Знаел си, че това ще се случи?
Да.
Отначало изпълнявах заповеди, но после всичко се промени.
После се влюбих в нея,
в гората, в народа на Омотикая...
в теб.
В теб... - Аз ти се доверих!
Вярвай ми и сега, моля те.
Никога няма да бъдеш един от нас! - Опита се да ги спре...
Нейтири, моля те...
Завържете ги!
Трябва да тръгвате! Идват!
Една минута до целта. - Разбрано. Имаме видимост.
Разбрано. Продължете по курс 0-3-0.
Разбрано, 0-3-0.
Ейтукан, идват! Отивайте в горите!
Идват! - Ще унищожат това място.
Нейтири, трябва да тръгваш веднага.
Отивайте към горите. Бягайте!
Не се страхувайте!
По дяволите, бягайте!
Вземете икрани и ги нападнете.
Това е едно проклето огромно дърво.
Я виж ти! Бих казал, че дипломацията се е провалила.
Добре, да приключваме.
Мятайте всичките газовите снаряди право към входа.
Огън.
Бинго! Добра стрелба.
Сър, откриха стрелба.
Сигурно ме будалкате.
Дивите копелета явно не разбраха посланието.
Нека ги позагреем. Включи оръдията.
Огън.
Не!
Води всички обратно към горите! - Да вървим...
Ето как се разпръскат хлебарки.
Нейтири!
Трябва да се измъкнем. Ще взриви колоните.
Господи!
Майко, не!
Ако си един от нас, помогни ни!
До всички единици, превключете на ракети.
Съсредоточете огъня към основата на западните колони.
Оттук.
Разбрано. Ракети подготвени.
Чуваш ли, скъпа?
Свалете го.
Грейс, бягай!
Залегни!
Отзад, веднага!
Всички единици на прицел. - Майната ви.
Ей, какви ги вършиш?! - Не съм постъпила на служба за това.
Бягайте, бягайте!
Хайде, бързо!
Не!
Добра работа, хора. Това е достатъчно. Да се прибираме.
"Дракон" заход наляво. Прибираме се.
Прието, "Дракон".
Татко!
Дъще...
Вземи лъка ми.
Защити народа ни.
Нейтири!
Съжалявам, съжалявам.
Махай се!
Махай се оттук!
И не се връщай повече!
Дръпнете кабела.
Не можете да го направите. Спрете!
Бях воин, мечтаещ да донесе мир.
Но рано или късно трябваше да се събудя.
Убиец!
Скоро не сме се виждали, братко. - Здравей!
Лично аз не смятам, че тези предатели заслужават пържола.
Ще взема тях и другите боклуци.
Знаеш ли какво значи това? Лягай!
Труди! - Лягай долу.
Макс!
Труди, приготви кораба.
Дръж.
Чисто е, да тръгваме. - Ето ти маска.
Макс, остани тук.
Имам нужда от човек отвътре, на когото мога да се доверя.
Добре, тръгвай.
Чисто. - Хайде, скъпи.
Полковник, сър, има проблем.
Изглежда, че е машина 6. Неразрешен запуск на двигателите.
Хайде!
Слагайте маските!
Поставете маските!
Стрелят по мен. Да вървим!
Влизай вътре. Да вървим!
Тръгвай!
Полковник!
Успяхме!
По дяволите. - Добре ли сте отзад?
О, да, скъпа! - Норм, добре ли си?
Целият ми ден е съсипан.
Грейс е простреляна. - Какво?
Донесете аптечка! - Натискай постоянно.
Аптечката е право напред на преградата.
Дръж се, Грейс. - Няма значение.
Всичко е наред.
Готов ли си? - Вдигайте.
Задръжте. Излитам.
Във въздуха е!
Продължавай на север, навътре в планините.
Прието.
Всичко наред ли е горе? - Да, няма проблем.
Поне не могат да ни проследят. Не и толкова навътре във вортекса.
Най-силен е при Дървото на душите? - Да.
Добре, защото натам отиваме.
Дръж се, мила.
Напредваме ли? - Духовете ще ти помогнат.
Аз съм учен, забрави ли? Не вярвам във вълшебни приказки.
Народът ще ти помогне.
Защо ще помагат на нас?
Народът казва, че Ейва няма да ги изостави.
Без дом, без надежда,
има само едно място, на което могат да отидат.
Какъв е планът ти, Джейк? - Няма план.
Цу'Тей сега води клана. Никога няма да те пусне наблизо.
Трябва да опитам.
Старт.
Изгнаник, предател... пришълец.
Бях на място, което не съзираше дори Окото на Ейва.
Имах нужда от помощта им, а те имаха нужда от моята.
Но за да застанех отново пред тях,
трябваше да го направя на по-високо ниво.
Понякога целият ти живот се свежда до една луда постъпка.
Трябва да направим нещо и няма да ти хареса.
Според поверието Торук е господарят на небето.
Никой не го напада.
Явно затова дори и не поглежда нагоре.
Това беше само теория.
Торук Макто?
Торук Макто...
Виждам те.
И аз те виждам.
Бях изплашена, Джейк...
за народа ми.
Но вече не съм.
Цу'Тей, сине на Атейо...
аз стоя пред теб...
готов да служа на народа на Омотикая.
Ти си Ейтукан и си велик воин.
Няма да успея без теб.
Торук Макто...
Ще се бия до теб.
Мой приятел умира.
Грейс умира.
Искам да помоля за нея Ейва.
Погледни, Грейс.
Трябва да взема малко образци.
Великата Майка може да избере да спаси духа й
в това тяло.
Възможно ли е това? - Тя трябва да мине
през Окото на Ейва и да се върне.
Но Джейк Съли, тя е много слаба.
Дръж се, Грейс. Ще се оправиш.
Чуй ни, Майко наша.
Ейва - извор на цялата енергия...
Приеми духа й...
и ни го върни.
Бъди с нас...
бъди една от Народа.
Грейс...
Великата Майка, Джейк...
истинска е.
Грейс...
Грейс? Грейс...
Какво стана?
Получи ли се?
Раните й бяха твърде големи.
Нямаше много време. Сега е с Ейва.
С твоето позволение ще говоря сега.
Ще ми окажеш чест, ако ми превеждаш.
Небесните хора ни изпратиха съобщение...
че могат да вземат каквото поискат...
и никой не може да ги спре.
Ние също ще им изпратим съобщение.
Полетете бързо колкото ви държат крилата.
Кажете на другите кланове да дойдат.
Предайте им, че Торук Макто ги призовава.
Ще полетите сега с мен. Вие сте ми братя и сестри.
И ще покажем на небесните хора,
че не могат да ни отнемат, каквото пожелаят!
И че това...
Това е нашата земя!
Пристигнаха кланове от четирите посоки.
От кланът на конниците от равнините...
до племето Икран от Източното море. - Децата на нашите деца...
Когато Торук Макто ги призова, те се явиха.
Всеки от вас на тази база се бори за оцеляване.
Фактите са, че орди от туземци се струпват за нападение.
Тези ужасни изображения ми показват,
че броят на неприятелите е нараснал от няколкостотин до 2000 само за ден.
И прииждат още.
След седмица може да достигнат 20 хиляди.
Тогава ще нахлуят в територията ни, но това няма да се случи.
Единствената ни защита е превантивната атака.
Ще победим терора с терор.
Враговете смятат, че тази тяхна планинска крепост
е защитена от тяхното... божество.
И когато я унищожим, ще отворим такава рана в паметта на вида им,
че никога повече няма да припарят на по-малко от 1000 км от това място.
И това също е факт.
Да... да.
ЕКСПЛОЗИВ
Джейк, тук е лудница. Пълна мобилизация.
Превръщат совалката в бомбардировач.
Пълнят я с огромни контейнери с експлозиви.
Някакви извратени осколочни бомби.
Куорич е поел командването, тръгва и няма кой да го спре.
Кога? - Утре в 6 часа. Трябва да вървя.
Свършено е с нас.
А аз се надявах на тактически план, който не включва мъченичество.
Изправяме се срещу въоръжени кораби с лъкове и стрели.
Разполагам с 15 клана отвън. Това са над 2000 воина.
Ние познаваме тези планини. Прелитали сме ги, ти също. Те - не.
Приборите им няма да работят тук, насочващите системи - също.
Трябва да стрелят отблизо до хоризонта на видимост
и тогава ще имаме предимството да познаваме нашата територия.
Знаеш, че ще запрати бомбите право в Дървото на душите.
Стигнат ли до Дървото на душите, свършено е.
То е връзката им с Ейва, предците... За тях това ще е смърт.
Тогава по-добре да ги спрем.
Вероятно в момента говоря просто на едно дърво...
но ако съществуваш там някъде, трябва да те предупредя.
Ако Грейс е с теб, погледни в спомените й.
Виж света, от който сме дошли. Вече няма зеленина там.
Те убиха своята Майка. Ще извършат същото и тук.
Ще дойдат още небесни хора. Ще връхлетят като безкраен дъжд.
Освен ако не ги спрем.
Избрала си ме за кауза.
Ще остана и ще се боря. Знаеш, че ще го направя.
Но ми трябва малко помощ.
Великата ни Майка не взима ничия страна, Джейк.
Защитава само равновесието в живота.
Струваше си да опитам.
Говори водачът на групата. Влизаме във флукс-вортекса.
Превключете на ръчно управление. - Прието.
Говори "Татко Дракон".
Искам мисията да приключи бързо и да сме си у дома за вечеря.
Костюмиран екип, тръгвайте. - Хайде, госпожички,
да им покажем малко болка.
Тръгвайте, тръгвайте!
Браво-1, тръгнахме.
Браво-1, тръгваме.
Не разваляйте строя. Напред.
Наблюдавайте периметъра.
Поглеждайте нагоре за проверка. И следете термоскенерите.
До всички екипи, "Татко" повежда. Мисията е в ход.
Ескортът да е плътно до совалката.
Толкова сме близо, че ще одраскаме кораба.
Стрелкови екипи, отваряйте си очите.
Нямате право на грешка, хора. Ето го.
Прицел по визуална преценка. Разстояние - 4 км.
"Валкирия 16", пригответе товара си.
Пригответе оръжията.
Бутайте!
Задръжте!
21, засечено е движение.
Задръжте позиция. Има движение на около 400 метра.
Дръжте позиция.
Сър, имаме движение.
Формация за атака! Целта приближава. 400 метра.
Изчисти ли го? - Не, сър, от флукса е.
Напред!
Братко, ще ти проправя коридор. Вие ме последвайте.
Всички хеликоптери, огневи обстрел!
Наземен, докладвайте.
Свободна формация и огън по всички врагове.
"Скорпиони", преследвайте и унищожавайте.
Джейк, приемаш ли? Отстъпваме.
Притиснаха ни. - Прието, изчезвайте оттам.
Ето го. Пипнете го!
Свалете го!
Изпепелете я!
Точно там! - Не си само ти с оръжие, копелдако.
Не я изпускайте. Предателка.
Точно така!
Хеликоптерът ми е ударен. Настъпват. Съжалявам, Джейк.
Огън!
Цу'Тей? Братко, чуваш ли?
Отцепник, приемаш ли?
Труди?
Време до целта - 2 минути. - "Валкирия 16", пред вас е чисто.
Прието, "Дракон", започваме бомбардировката.
Пускай №1.
№1 - задействана.
Джейк!
Чувам те.
Нейтири.
Нещата загрубяха. Мнозина загинаха.
Не атакувай.
Разбра ли ме, Нейтири?
Не атакувай!
Оттегляй се, изчезвай оттам. Това е заповед!
Нейтири!
Засичам движение. Стойте на място!
Нещо идва.
Движение на 200 метра. - Задръжте формацията.
45 метра.
Изчезвайте оттук!
Оттегляй се, оттегляй се!
Джейк... Ейва чу молитвите ти.
Ейва чу молитвите ти!
Сър, всички охранителни кораби са свалени или се оттеглят.
Да приключваме. "Валкирия 16", тук "Дракон".
Продължете към целта. - Разбрано.
Готови за пускане, 30 секунди.
По мой знак - 2, 1, сега. - Пускай, пускай!
Това е Съли.
Пробив в бронята!
Хайде, ела при татко!
Достатъчно, Куорич!
Всичко свърши. - Нищо не е свършило,
докато все още дишаш. - Надявах се да го кажеш.
Хайде!
Съли, как се чувстваш като предател на собствения си вид?
Мислиш, че си един от тях? Време е да се събудиш.
Джейк...
Джейк! Моят Джейк!
Виждам те.
И аз те виждам.
Чужденците се отправиха обратно към загиващия си свят.
Малцина бяха избрани да останат.
Времето на голямата скръб приключваше.
Торук Макто вече не беше нужен.
Е...
май това ми е последният видеозапис.
Каквото и да се случи тази вечер, заминавам
и няма да се връщам на това място.
Май е по-добре да тръгвам.
Не искам да закъснявам за собственото си парти.
В края на краищата днес е рожденият ми ден.
Това беше Джек Съли, край на записа.