Whitehead!
Var är du? Whitehead?
Jag vet att du är där! Du kan inte gömma dig för mig!
Snälla Gud, låt honom inte hitta mig!
Jag känner lukten av dig!
Vän? Hallå! Vän?
Ditt namn?
Berätta ditt namn!
Whitehead! Var är du?
Din fånflinande dvärg!
- Låt honom inte hitta mig! -Whitehead! Jag vet att du är där!
Var är du? Sex månader för att gräva fram en irländare!
Sex månader, Whitehead! Vad hittar man i stället? Fienden!
Snälla, hör mig!
Jag bryr mig inte om vad husbonden säger. Inget mer narrspelande!
Du är död, notarie! Jag ska hänga dig i närmaste träd!
Nu har jag dig! Där är du, ynkrygg!
- Här är det, sir! Han är här! -Lögner!
Astrologi kan inte vara exakt om frågorna är odefinierade...
...eller om personen... -Vet hut, inställsamma bajskorv!
Gud!
Dina privata delar är fördömda, homonculus! Kom hit!
Nej tack!
Horas oäkting!
Det verkar som att du blivit bönhörd.
Vad ser du, vän?
Ingenting. Kanske...
...endast skuggor.
Snälla!
- Har han avlidit? -Synd. Korkad, men duktig med piken.
Vi bör be.
- Har du något att äta? -Nej.
Det sista jag åt var en hermelin. En walesisk, dessutom.
Åt helvete med det. Jag tänker inte gå tillbaka. Tänker du?
- Min herre är död. -Jag är min egen herre.
- Jag är min husbonde tack skyldig. -Det finns alltid någon annan.
De hittar dig nog. Det brukar de göra.
Särskilt om de vill få stövlarna putsade eller rövbölderna stuckna.
Åt helvete med det. Jag gillar inte detta krig.
För mycket jävla marscherande. Inte tillräckligt mycket käk.
Jag skulle göra vad som helst för en god gryta och en mage full av öl.
Jag stannade en bit in på fältet när jag hörde tumultet.
- Ta det lugnt, vän! -Han var med de andra!
- Ta det lugnt! -Jag är ingen soldat!
- Jag är en ynkrygg, sir! -Och du? Vad hävdar du att du är?
Här finns inga olika sidor, vän!
Låt oss sluta uppföra oss som fittor.
Vi kan bilda en allians i ölstugan jag passerade tidigare. Vad säger ni?
Var det någon som nämnde öl?
Jag borde gå och ta konsekvenserna av mitt misslyckade uppdrag.
- Vad då för uppdrag? -Min herres affärer diskuteras inte.
Vi kanske borde gå tillbaka allihop.
Jesus Kristus kan komma när som helst, han bör inte se oss fly.
Vi flyr inte. Vi ska gå och dricka öl! Eller hur?
Öl har en förmåga att få saker att lösa sig.
Det spelar ingen roll.
Gud hittar oss lika lätt över ett parti kort som hängande från träd.
Ursäkta.
- Ursäkta. -Jag fick order att fånga in en man.
Han stal en bordsduk. Det fanns inga träd att hänga honom i.
Vi hade använt dem till ved. Det är svårt att hänga någon utan ett träd.
- Mår du bra? -Jag är ingen soldat!
- Gå tillbaka då, för helvete! Stick! -Han får inte gå tillbaka!
Din herre sa att du skulle hängas, inte sant?
Kan du vara säker på att alla hans män är döda och inte väntar på dig?
Du är så gott som död för dem på den här sidan häcken.
Om Gud bevarar mig må jag hädanefter tillfoga mycket ljus till min konst.
Vad sa han?
Att nästa gång han får ett uppdrag, så ska han inte klanta till det.
Jag ser inget annat än skit och tistlar här.
- Var ligger ölstugan? -Bortom fältet.
- Och du bjuder, säger du? -Först ska ni äta.
Det finns en brasa, en gryta och något jag lagade då jag hörde oväsen.
Det fyller era magar åtminstone.
- Så du går inte tillbaka, då? -Jag är inte van att fatta beslut.
Men självbevarelsedriften driver mig, det medger jag.
Kvaliteten på vårt lidande kommer att vara god i den här mannens sällskap.
Vi stannar bara en kort stund. Jag må inte fly-
-men jag vill inte vara kvar här.
Jag är alltför medveten om att oddsen är emot att man överlever.
Lyssna!
- De har redan glömt dig. -Jag önskar att det vore ömsesidigt.
Striden rör sig annorstädes.
Åt helvete med de oberäkneliga jävlarna.
Säkerligen kommer någon att följa efter oss?
Det finns endast skuggor här, minns du inte?
Inte första gången jag lämnar ett spår av likgiltighet efter mig.
Ner! Ner med er!
Ner med dig!
Ner, ner, ner! Stanna här.
- Vart ska du? -Stanna här!
Här tänker jag fan inte stanna.
Jag var tunnbindare.
Jag var tunnbindare i Wickford i Essex innan jag tog värvning.
- Har du varit i Wickford? -Nej.
Nej, självklart inte. Du är en klok typ, va?
Det syns på dina händer. De är rena och mjuka.
Du tänker innan du vidrör saker.
- Är det inte brukligt? -Inte i Essex.
Ja... Rekryterarna kom till byn och sjöng en sång om stridens ära.
Men så är det inte när man är där och strider.
Men jag kommer fortfarande ihåg sången. Och du?
Assistent till en herre i Norwich. Alkemist, läkare och astrolog.
Jag fick i uppdrag att samla in fakta till hans almanackor och kartor-
-för att hjälpa hans framstående vänner med deras beslut.
Jag fick ofta tillgång till hans bibliotek för att utbilda mig själv.
Jag tvingades sluta i skolan tidigt, men min herre såg en student i mig.
- Astrolog, säger du? -Ja.
Himlakropparna, deras rörelser.
Förutsägelser, profetior, spådomar.
De hänger ovanför oss. Stjärnorna, planeterna...
Nej, ledsen...
- Har du aldrig tittat upp? -Låter dåligt avlönat.
Tja... Min herre säger att kunskap är sin egen lön.
Den enda kunskap jag besitter är att Gud styr mitt öde som han behagar-
-och jag försöker finna tröst i det.
Fast jag skulle vilja veta vilken av mina brister han straffar mig för nu.
Min herre säger att så länge vi lever i fruktan för helvetet...
...så genomlider vi det.
Jaha.
Du...
- Allt lugnt? -Upp med er.
Du slår mig som en världsvan man. Vad arbetar du med?
Knappar.
Jag ska skita.
Får?
Var då?
Låter jobbigt.
- Blev det en pojke eller en flicka? -Dra åt helvete!
Dra åt helvete!
Helvete!
Helvete också!
Jävla nässlor!
Du har fått skit på dig också.
Hjälp mig upp-
Har du aldrig sett en man skita förr? Stick åt helvete!
- Visst är vi ett muntert gäng? -Enbart på grund av omständigheterna.
- Annars skulle vi inte umgås. -Har du många kompisar hemma?
- Han har mest läst böcker. -Mina kulor skriker som harpyor.
Icke desto mindre...
Ett nöje att finna likasinnade på en så avlägsen plats. Var är jag?
- Monmouthshire. - Är det nära Essex?
Ansträng dig inte. Han hör ordern och sätter ena foten framför den andra.
Min herre förutspår att kungadömet kommer att vackla.
- Efter ölstugan vacklar jag sydost. -Jag har släkt i Gloucester.
- Jag kanske tar mig dit. -Du får gömma dig i linneskåpet.
- Det är inte hermelin i det här, va? -Nej.
Vi tackar Dig ödmjukast för denna gåva och ber om fortsatt kärlek-
-för Din härlighet och vår tröst. Till Jesus Kristus, vår herre, amen.
Det är långt till Gloucester. Det blir lättare på full mage.
- Säljer du många? Knappar. -Ja, massor.
- Är detta kanin? -Nej.
- Vilken ända av djuret har jag, då? -Rövändan!
Det finns inget som en gnagande hunger som saktar ner en mans fart.
- Eller driver hans beslutsamhet. - Ät, karl!
Jag kan inte. Jag fastar.
Ge hit det, då. Det är lite surt, men ätbart.
Inget mer marscherande. Inga fler order.
Finns det kvinnor på ölstugan?
Vad då? Duger inte engelska tuttar åt dig?
Det är sannerligen en välsignad lättnad att ha blivit bortglömd.
Om jag får be er pojkar om en tjänst...
Jag tänker inte stå och titta medan du drar mer än din beskärda del.
- Låter mer som en order. -Jag tänker bära min börda.
- Vad finns i slutet av fältet? -Rönnträ...
- Hur blir det med ölstugan? -Efteråt!
- Det är ett fint bål. -Jag drar inte bra med tomma fickor.
- Alla har sitt pris. -Mitt pris är inte knappar.
Välj och vraka.
Det var som tusan!
- Du äter inte. -Jag hungrar inte som våra vänner.
Jag tror att de skulle sälja alla religioner för en mugg öl.
Du bär en ängel. Du har vidrörts av konungens ondska.
- Hur var det att skåda Hans majestät? -Så nyfikenhet driver dig, inte mat.
Låt konungen oroa sig för sin egen magi. Gud vet att han behöver den.
Jag behöver din.
Dra, ynkrygg!
- Dra! - Det gör jag!
Helvete!
- Håll emot. Gräv in hälen! -Gräv in hälen!
Kom igen!
Ett, två, tre, häv!
Dra!
- Här kommer han! - Är det allt? En man?
En krympling, måhända. En gång fick jag dra loss min svärfar från toan.
Har du en fru? Det kan jag inte tro.
Det blev ett missförstånd angående en liten brand.
- Han kommer! -Upp med dig, din late jävel!
Dra, din jävel!
Vilka vackra färger...
Inget mer dragande!
Jag har hjälp med mig.
Sir, nej, sir!
- Vi borde ingripa. -Det är han.
- Vem? -O'Neil.
Mannen jag fick i uppdrag att hitta. Jag har fått upprättelse.
Jaha.
Ta det lugnt!
Håll hårt i honom. - Ursäkta.
Ni måste hjälpa mig att hålla kvar honom.
- Som spindelväv... -Vad är det med dig och händer?
Det sägs att Cromwells män marscherat norrut för att möta fienden.
Jag hörde att han utkrävde en fruktansvärd hämnd mot walesarna.
Förvisso. Men den irländske djävulen kräver sin like.
Ursäkta, sir.
Vad är det där han håller i?
- En spåspegel. -En vad för något?
Ett instrument för att se det för- flutna, nutiden...kanske framtiden.
Han måste ha dolt sin närvaro på fältet med diaboliska metoder.
Tror ni han ser hur korkad han ser ut, som står där som konungen själv?
- Nej. -Jag visste inte vem han var först.
Han bör inte ge er några problem.
- Det var han som vägrade äta svamp. -Jag vet vem han är, Cutler.
Kom igen! Ställ dig upp!
- Vad håller du på med? Upp! -Jag känner dem inte...
- Vilka? -Mina kulor. De har slutat skrika.
Det är ju bra, då har nässlans sting slutat verkar.
Jag kanske förlade dem medan jag drog i repet.
Whitehead.
O'Neil.
Jag har mitt byte, sir.
- Ni var väntad, sir. -Var jag?
Det har hänt mycket sen vi sågs.
I frånvaron av mer kvalificerade män griper jag er härmed-
-för stölden av vissa dokument ur min herres privata samling.
- Vad fan är det här? -Det är en spade.
Jag litar på att ni följer med till Norwich för att möta er anklagare.
- Hur mår vår herre? -Jag ber för honom.
Det låter han dig säkert fortfarande göra mycket? Be, alltså.
Herren är till åren kommen. Ert plundrande förvärrade hans vattusot.
- Rör på dig. -Vad är det här för muntert gäng?
Han hade säkert velat komma själv. Men i stället skickar han dig.
Hans trogna tjänare.
- Kom igen, gå. -Du behöver ingen inbjudan.
Detta är ditt land, eller hur?
Fast jag kapat åt mig ett litet hörn jag ämnar våldta.
Det är inte mer än rätt att jag hämnas mina landsmän.
Cutler ser dig som en ynkrygg. En tröst att inte mycket har förändrats.
Jag gömde mig när mr Trower anfölls.
Trower... Den korkade legosoldaten. Hur är det med honom?
Död.
Då är ditt gripande akademiskt, inte sant?
Om ni inte följer med frivilligt, som en kristen man.
Herren tycks ha bevarat dig från hur världen ser ut.
Det är sant att jag mest läst böcker. Jag läser sidor lättare än människor.
Men jag erkänner att jag förvärvat en ny färdighet i er frånvaro.
Jaså?
Spetstillverkning.
Bara på fritiden, begränsad på grund av mina alltfler plikter, men...
...av högsta kvalitet, har jag fått höra.
Han tycks ha gjort dig till en främling för dig själv också.
- Jag förstår inte. -Det kommer du att göra.
Tyvärr passade min sinnesart inte herrens fromma styre.
Jag tvingades ge mig av. Jag är skyldig pengar överallt.
Till så många att jag tappat räkningen. Kanske även Gud själv.
Vi ska bege oss till kontinenten när tillfället dyker upp.
Jag har haft föga framgång med att tillämpa herrens färdigheter.
Det är därför jag frammanat dig.
Här finns en stor skatt. Det är jag säker på.
Jag behöver bara ett skarpare öga för att lokalisera rätt plats.
Och även om jag personligen avskyr dig, Whitehead...
...så medger jag att dina gåvor är starkare på vissa områden.
- Du är nu min slagruta. -Jag äger inte herrens spåkonster.
Ni är förvirrad, sir.
Det är jag som griper er, inte tvärtom!
Försök inte visa mod nu, Whitehead.
Det är officiellt. Du är min fånge.
Du ska hitta skatten i fältet, de ska gräva upp den...
...och jag ska ta hand om den.
Jag tänker inte hjälpa er med ett så ogudaktigt företag, sir.
Jo, det ska du, Whitehead. Det ska du.
Världen har vänts upp och ner, Whitehead. Liksom dess fickor.
Notera det, Cutler, för mina memoarer.
Jag fruktar att han lämnat kristendomen bakom sig.
Men han klär sig snyggt.
- Du är sjuk. -Nej. Ja.
Mina fötter är som bly. Det känns som att jag inte kommer framåt.
- Och helvetets eld bränner mig. -Jag ska ta hand om dig.
Dra åt helvete!
Du, vän! Vän!
Mina affärer med er herre är avslutade. Jag kanske sticker nu.
Jag mår lite krassligt. Jag kan behöva några timmars sömn.
Kalla mig inte "vän", och tala inte direkt till mig igen.
Då förvandlar jag dig till en groda.
Det förvånar mig inte att Djävulen är irländare.
Men jag trodde att han kanske skulle vara lite längre.
Säg mig... Jag är nyfiken.
Hur har en idiot som du kunnat överleva så länge?
Befälet säger att jag har frisk luft mellan öronen. Frisk luft är bra.
Det kan du notera.
Visa mod.
Vad detta följe saknar är kvinnors civiliserande inflytande.
Han verkar vara en trevlig karl. Varför jagar vi honom?
Det spelar ingen roll. Jag gillar det, vad det än är!
Här! Där. Där!
- Vad vill du att vi gör nu, djävul? -Knip din förbannade mun.
Du måste vara törstig. Cutler sa att du förnekade hans generositet.
Ni må bryta ner mig, sir, men jag tänker inte bryta min ed!
Öppna mun och släpp in djävulen. Öppna mun och släpp in djävulen.
Öppna mun och släpp in djävulen!
Jag har inget minne av att ha inmundigat något dylikt!
Det kan finnas mycket inom en människa som han inte förstår.
Jag känner inte till dessa symboler.
Inte jag heller. Jag känner mig plötsligt tom.
Då kanske du ska hålla munnen stängd-
-så att inget annat rusar in medan du är ouppmärksam.
För du är tydligen inget mer än ett hölje.
- Jag måste konsultera mina dokument. -Herrens, menar ni!
- Du måste förstås straffas. -Jag har funnit er skatt, sir.
Släpp mig fri! Snälla!
Jag ber er!
Var inte löjlig, Whitehead. Allt du gett mig...
...är en plats att gräva ett hål på. Inget mer.
Så du kanske ska tillverka en av dina vackra spetsservetter till det...
...medan vi försöker ta reda på vad som finns på dess botten.
- Vad? -Inget.
Jag tror jag listat ut vad Gud straffar oss för.
Allting.
O'Neil!
Den här mannen är sjuk!
Han har förhäxat mig.
Sköt om honom. Men gräv hålet desto snabbare.
När jag hämtat andan ska jag slå ut tänderna på er, era jävlar!
Upp!
Hjälp mig!
Säg "aah".
Hosta.
- Är jag förhäxad? -Nej.
Du har en sjukdom i de privata delarna orsakad av för mycket älskog.
- Är det allt? -Jag har också funnit gikt...
...dysenteri, bölder i munnen, pissjuka, rosfeber...
...hemorrojder och skakningar orsakade av supande.
Men jag förvandlas inte till groda?
Det är den enda sjukdomen du inte lider av, förutom pest.
- Tillbaka till arbetet! -Jag kan bara lägga grötomslag...
...på din mandom för att lindra smärtan.
Tack.
Jag är min egen herre. Jag är min egen herre.
Jag är min egen herre!
Gode Gud...
...med ditt försvar, så att vi bevaras från alla faror-
-genom Din son, Jesus Kristus, vår herre, amen.
Det är ett fint hål vi grävt här.
Din dumme jävel!
Omgjordar du dina länder?
Du är en slav!
Och jag blir en bättre slav än du!
Slutar ni inte kan vi bli krossade av en ondsint planet.
Så här ser en lem ut, vän!
Vän?
Vän!
Där ser du...
...ordet låter bra på dina läppar.
Den andre karln använder det som en pinne, inte sant?
Vad har du gjort, Cutler?
Kan du göra något?
Jag har aldrig haft så många vänner som här på detta fält.
Kom ihåg min sång.
När ni når ölstugan...hitta ett sätt att skicka ett budskap till min fru.
Vad som helst, vän!
Meddela henne...att jag hatar henne.
Och jag brände hennes fars lada. Hämnd för vårt påtvingade äktenskap.
Meddela att jag älskade hennes syster. Som jag lägrade...
...många gånger, bakifrån, som en vacker sugga.
Om jag vetat det hade jag visat dig mer respekt.
Och...
- Ja? -Och...
...det var skönt.
Jag är uppståndelsen och livet...
Han har grävt sin grav.
Men han får inte ligga i den förrän skatten är uppe.
Placera liket annorstädes under tiden.
Han ska få en kristen begravning.
Ingen ska ofreda hans ben.
- Han gjorde det mot sig själv. -Ner är enda utvägen för dig, Cutler.
Ju snabbare jag är tillbaka i London desto bättre!
En ny satans rock! Dörrar som går att stänga!
Medborgare som struntar i astrologi!
Jag skulle hellre dö av pesten iden satans flottan-
-än att tillbringa en enda satans minut till på landet!
Jag ska framföra budskapet, vän, om det så är det sista jag gör.
Sir! Sir!
Sir!
Sir! Sir!
Sir!
- Sir! -Var är de, Cutler?
Vi har den, sir! Vi har skatten!
- Kan vi gå till ölstugan först, sir? -Det fanns ingen ölstuga!
Det var bara inbillning!
Det var bara för att lura fyllot och en grinande idiot!
Var det, sir?
Jag kan få honom att hitta skatter åt mig över hela dessa marker.
Jag måste fånga honom innan han börjar tänka själv. - Gräv, Cutler!
Kom till din herre, Whitehead.
Whitehead, visa dig!
Jag är min egen herre.
Whitehead!
Du ska få så många böcker och spetsrullar du vill!
Visa dig, Whitehead. Din satans ynkrygg!
Du kan inte fly från fältet!
Då skall jag bli det!
Jag ska konsumera all olycka ni ämnar bringa!
Jag ska tugga i mig alla själviska ränker-
-och illvillighet som män som ni tvingar på män som mig-
-och begrava dem i buken på denna plats!
Vi är bröder nu!
Öppna dig, din envisa jävel!
Två halvor av samma man! Denna mark ligger på gränsen till något!
Skilj ditt samvete från dina konster, så skall du belönas!
Ner, din dåre!
- Jag är här för att rädda dig. -Nej, det är jag som ska rädda dig.
Titta, en ängel som vaktar fältets skatt.
Hallå...
Whitehead? Whitehead?
Kom, vän, jag ska skydda dig från dig själv så gott jag kan.
Efteråt ska jag be för fler ben och armar för att bättre uppskatta-
-de många naturliga skeenden och under som pågår under oss.
- Jävlar. -Jag kanske ska skriva en bok om det.
- Vi har ingen chans när de är två. -Vad säger du om denna titel?
"Ett fält i England, eller Vivelns myriad av egenskaper."
Klatschigt.
Det finns inget guld, sir.
Whitehead är en lögnare, precis som Trower sa.
Precis som jag trodde. Det finns bara jord och gamla ben i hålet.
Ni satsade era pengar på fel man.
Han är en större charlatan och bluff än ni!
Det jag menar...
Öppna mun och släpp in djävulen. Öppna mun och släpp in djävulen.
Han är konungen av kallsinniga djävlar, det får jag ge honom.
Vi skulle behöva fler som honom i leden.
Whitehead!
Mår du bra, broder?
Inte mycket kvar. Här.
Jag har ingen kunskap om vapen.
Den kommer till liv i ens händer, inte sant?
Det är en fin laddning du har där.
- Allsmäktige Gud! -Vän!
De är här borta, djävul!
Gud har kanske gett mig i uppdrag att vara din läkare.
Jag ska strax ta hand om dig. Om galningen kan hålla mun!
- Ta hand om det där! -Yppa inte ett ord.
- Han förvandlar dig till en vivel. -Jag säger en sak: Jag har saknat er.
Du kommer att dö om jag inte sätter tryck genast!
Det kanske är den här jävelns tur att lära sig en läxa!
Han har återuppstått fler gånger än Lasaros!
Titta noga när jag dör, och notera hur det sker!
Jag borde leverera budskapet till din fru på änden av min kuk!
Han är skadad. Han är 60 meter bort.
- Betyder det att vi ännu är vänner? -Nej, det är vi inte!
Du kan fortfarande ta ditt byte ensam. Nu är du soldat.
Jag är ingen soldat!
Kommer han att finna dig på flykt?
Nej, sir. Inte den här gången.
Tror du... Tror du att det finns en skatt på detta fält?
Skatten finns här mellan oss, inte sant?
En fin tanke. Men du kommer att svälta ihjäl på egen hand.
- Jag hade velat dela ölen med honom. -Så han är din bättre vän nu?
Ni två är som ärtor i en skida och jag får blott smulor av tillgivenhet.
Tala inte. Budskapet var tydligt.
Men jag ska bevisa mitt värde som vän. Du ska få se.
Skit och tistlar...
Helvete, hur går resten av sången?
Ynkryggen är här.