MITAR PRIVATE COLLECTION
Provera 1, 2, 1, 2. Provera!
Provera! U redu. super.
Javljam se uživo iz ovog fantastičnog kombija.
Beležim momente za potomstvo.
Koji je najbolji način da se opišem...
Ja sam ekspert za tehnologiju, kako god to sam ja.
Da, znam, znam. Elen Keagan, mlada, lepa.
Ona je "pazitelj", u ostalom to je isto što i "čuvar"?
Tako je, niko ne zna. Elen je stidjiva kako danju tako i noću...
Elen se javlja na telefon... šta kažeš Elen?
Elen još uvek to ne zna ali ona je naša sekretarica.
I noću i danju...
Džozef Hauser, moj šef, je i Elenin šef.
I to je očigledno jer Elen mu je sekretarica.
Ja nisam sekretarica. - Ne, ti si cura koja se javlja na telefon.
Ne, ja nisam cura koja se javlja na fon. - Da li si ti "negovateljica"?
Baš tako! - Elen još uvek ne zna da je cura koja se javlja na fon.
Petak je, Sunce šija.
14 je časova - 14 i 30.
14 i 30 koga briga. Mene da, zato što ko sam ja?
Budala sa kamerom? - Ja sam ekspert za tehnologiju.
Bože, izgleda kao i svaka druga stara zgrada.
Ovde su sve iste.
Izvinite, ja sam ovde jedina koja može nositi toliku težinu.
Ne brini, izgledaš odlično.
Zdravo...
Hvala vam što ste došli.
Molim vas uđi te.
Hej. - Zdravo.
Nadam se da ne smeta. Ovo je za našu evidenciju, znate?
Kuhinja je ovde, kupatilo.
Trpezarija... - Ah, onda...
Lepo mesto. - Evo nas.
Ovo ću spustiti dole. - Možemo li sve instalirati ovde?
Da, da, kako god.
Osećajte se kao kod kuće.
Deca? - Da.
Najmlađe dete će doći iz škole uskoro.
Katelin je u sobi, nije baš oduševljena svime ovim.
Tako da...
Ako želite, mogu da je pozovem.
Ne, imamo ceo vikend, korak po korak.
Ja ću doneti ostatak stvari iz kola, hoće li mi iko pomoći?
Mogu li ja da pođem?
Zdravo maleni.
Maši kameri.
Hej...
Hvala. - Kako se zoveš?
Beni. - Oh! Beni!
Slatko ime...
Dobar dečko, hoćeš li mahnuti kameri?
Maše ponovo.
Oh hvala!
Ćao Beni! - Ćao!
Da li ti treba pomoć oko tvojih stvari?
Istina... - Ne, hvala, ne, ne.
Bićemo mi Ok, vidimo se gore. - Ok.
U redu, ćao Beni!. - Ćao.
Provera 1, 2, 1, 2...
SRU
Ona će napraviti film, hajde d a napravimo film ovog vikenda.
Uplašen? Uplašen? - Vidi, ne radi to.
To nije smešno.
Ovde je kuhinja, zar ne? - Da.
Ovo je soba devojčice? - Baš tako.
Izvini, dozvoli...
Katelin? - Odlazi!
Dušo, moraju da instaliraju opremu u tvojoj sobi.
Izvinite, ovo je veoma težak period.
Katelin, moram da otvorim vrata, žao mi je.
Ostavi me na miru!
A možda da to instalirate kasnije?
Zapravo, može.
Ok. - Da, idemo dalje.
Radim na tome.
Da li se dešava često? - Da.
Ponekad i ne znamo šta je. - Da li ljudi žive iznad?
Skoro i da nema ljudi u ovoj zgradi.
Šta nije u redu? - Može biti bilo šta, zarđale cevi?
Miševi, širenje toplote, crvi.
Mehaničke vibracije. - Čini se kao zvuk koraka.
Ne zvuči kao miš.
Histologija.
To znači da je kvalifikovano kao "nepoznato" ili "bilo šta"
Tata šta se dešava? - Ne, nemoj sad, drugar.
Idemo dalje!
Promeni frekvenciju, povećaj balans na 15 sekundi.
Budi te na oprezu, bez propušta.
Ništa!
Elen nastavi sa tim što radiš, Pol idi gore i pogledaj da li ima nekoga.
Da. Gospodine Vajte da li ste spremni?
Sedite. - Brzo ću postaviti mikrofon.
Samo je jedan mikrofon.
Evo idemo. - Ok?
Ok! - Zdravo Beni.
Da li me se sećaš?
Gospodin Doktor. - Moje ime je Alan Vajt.
Rođen sam 17. 12. 1970.
Nekada sam bio inženjer poljoprivrede.
Nezaposlen sam. - Izvinite, da li bi ste ponovili to?
Nezaposlen sam. - Da li znaš zašto smo mi ovde?
Želiš li da pogodiš zašto smo ovde?
Ok, nisam oženjen... ja sam...
Udovac... Valjda.
Moje ime je Benjamin Vajte. - Koliko imaš godina?
4 godine. - Hajde da pričamo malo o tome kako ste
kontaktirali institut. - Pa, sve je počelo dok smo još uvek
živeli u Riverside.
Moja supruga... Sintija, je bila učiteljica
u osnovnoj školi.
Bila je veoma bolesna, čak je jednom prilikom bila u krevetu cele nedelje.
Nekoliko meseci nakon njene smrti
stvari... u kući... su postale čudne.
Svetla bi treperila, i ugasila
Svetla bi treperila, palila i gasila u isto vreme.
Proverili smo sve žiće kao i ceo sistem.
I rečeno je da je sve u redu. - Stvari u kuhinji su letele.
Čak smo jednom čuli da je neko
koristio pisaću mašinu.
Ne znamo ko je to bio, ali svi smo zajedno sedeli tamo.
Beni, ja, Katelin, smo se samo smejali i pretvarali se kao da se ništa nije dogodilo.
A Beni je bio... Znaš...
Pričao je da je to mama. - Ona nije mrtva
Ali ni živa... - Da li je to strašno?
Kada vidiš svoju majku možeš li i da pričaš sa njom?
Da.
Da li ti ona odgovara? - Ponovi to.
Ponovi to kad Beni kaže da je to njegova majka...
Pa... Od kad je umrla...
On bi se i dalje igrao kao da je ona u sobi.
Kao da je prisutna.
Izvini, uskoro je gotovo.
Ok.
Ok, super. - Katelin često ima ogrebotine na nogama.
- Stvarno? - Da
Ona je imala ogrebotine na svojim nogama.
To nisam bio ja. - Iskreno, počeo sam da brinem...
Zbog bezbednosti moje dece, pa sam ja
zgrabio sve i preselio se ovde.
U...
Na ovom mestu... Sve je bilo u redu...
Bilo je ok nedelju ili dve.
I sve je počelo ponovo.
Elen? - Da.
Pozdrav Beni.
Beni.
Zašto se tamo namešta? - Zato što voli da pozira.
Stavila sam kameru na tronožac, jer mora da bude stabilna.
Sve fotografije moraju biti slikane na određen način.
Beni...
Dakle, ovo mora stojati nepomično.
Želiš li ti to da uradiš? Dođi ovamo.
Dobar dečko, pritisni ovo dugme ovde.
Urađeno?
Evo počinjemo.
Ok... Bilo kada...
Da, da, ok...
Ti pokušaj da ovo namestiš svugde.
Izgledaš tako odlučno.
I jesam, ja sam profesionalac, Pol.
Oh, tako te zovu?
- Šta je ovo?...
Hej! Odakle ti to? - Našao sam u tvom koferu.
To je bomba! - Nije to bomba!
Vrati to! Beni... - Stani! Nije to bomba.
Jeste! - To je infrared detektor.
Detektuje energiju.
Vidi stvari koje mi ne možemo da vidimo.
Isto kao Zelda, čuje stvari koje mi ne možemo da čujemo.
Hej, mislila sam slikati par slika ovde.
Da, da, naravno. - Ok. hvala.
Svetla su upaljena. - Da!
Zato slikaš sa tom stvarčicom koja šija?
Sa blicem? - Zato što...
Niko ne zna zašto, ali ponekad kada slikaš sa blicem
Možeš videti neke stvari. - Koje stvari?
Samo stvari.
Čuo si klinac... "stvari"... - Idemo Beni!
Idemo u sledeću sobu.
Šta je ovo? - To su laseri.
Ne verujem ti... - Da i u pravu si.
Senzori kretanja, Vidi se kako se ljudi kreću.
Želiš da vidiš? Čekaj tu.
Promenilo se, zar ne? - Da!
Moramo snimiti par slika, trajaće minut.
Sve je to krivica mog oca. - Šta?
Prilično sam sigurna da nisam tebi pričala.
Ona me mrzi.
Ona je tinejdžer, gospodine Vajte
Ne smeš dozvoliti da njihovi postupci utiču na oboje.
Ja sam Ok.
Ono što se dogodilo bilo je one noći kada sam bio na putu.
Nisam bio kod kuće tad, znate... Tako da Katelin...
mene krivi za sve.
Kaže da... da sam samo ostao te noći kući...
Da sam možda ostao... Možda ne bi...
Možda bi...
Možda... Isuše.
Da li je Katelin videla kako joj majka umire?
Ne...
Ne Gospode, ne.
Bila je sa mnom kada se to dogodilo... ali moja deca...
Bože, hvala Bogu što je niko nije video dok je umirala, zato što...
Jer je to bila užasna saobraćajna nesreća.
Nema svrhe razmišljati o tim stvarima, to se ne kontroliše.
Ono što je zaista važno
i verujte mi kada ti kažem ovo, veoma je bitno...
Je ono što radite sada i kako se sa tim nosite.
Kako da pričam sa svojom ćerkom?
Kako? Mislim...
Nemam pojma šta da joj kažem.
Radim sve što je u mojoj moći.
Trudim se.
Ali... Ne znam kako da komuniciram sa njom.
Cynthiu je zaista slušala.
Sintija je znala kako i dok je bila ovde sve je funkcionisalo.
Kako da pričam sa tinejdžerkom?
Ne znam kako.
Kako je tvoja žena pričala?
Ponekad, zaista želim da mislim da je ona ovde.
Da zna da mi je potrebna njena pomoć.
Hej, hvala.
Hej!
Ja ću.
Halo...
Nema nikoga.
Halo...
To se dešava svo vreme... - Da li si čuo?
Apsolutno. - Elen.
To je mama.
Neko?
Kuhinja!
Beni!
Hoću da uđeš prvi! Ok!
O čoveče! Sve je u redu, nema ničega.
Ok...
Ništa...
Tata.
Drago mi je da si bezbedan. Jesi li dobro?
Je l' neko želi čaj?
- Da, dobro bi mi došla šolja čaja.
Gde je? - U kredencu.
O Bože, sve ovo... - Znam, razumem...
Ovo su zaista čudne stvari... Beni čekaj! Čekaj!
Evo kako je počelo.
Samo sekundu, čekajte! Idemo!
Krećeš? - Da.
Treba da izmerim sve elektro magnetne aktivnosti.
Neka i dalje zvoni.
Temperatura opada.
Ok
Uzmi ovo, stavi ovde, da...
Tako? - Da.
O Gospode! Jesi li dobro?! - Dobro sam!
- Imam ga!
Evo stiže.
Hvala puno.
Šta mislite šta se dešava sa ćerkom?
Nije neuobičajeno da deca krive svoje roditelje
kada je u pitanju razdvajanje.
Obično to je projekcija njihove krivice.
Pokušavaju da objasne emocije koje ne razumeju.
I to može da zvuči kao zameranje, odbijanje.
Ista stvar kao u slučaju smrti
Niko ne želi da je prihvati, a ta devojka je u konfliktnom dobu...
Dakle, misliš da otac...
Žao mi ih je, ovo je užasno doba za njih, ne znaju kroz šta prolaze.
Kada ćeš analizirati snimke, Pol?
Hteo sam ove noći. Osim ako ne želiš odmah.
Ne ne, kad god možeš.
Mi znamo da je to duh, zar ne?
Mislim... Pravi duh, zar ne?
Galama i šumovi mogu biti bilo šta ali ostatak onog što se dogodilo...
I ono što se dogodilo u kuhinji? Ko je pomerio čajnik?
Nikad ništa slično nisam videla.
Korak po korak, Elen.
Korak po korak.
Hej, kako ide? - Hej! Sve deluje normalno.
Znaš... razmišljala sam, znam da je preuranjeno za zaključke.
Ali... Mislim... Zar to ne bi bilo fantastično!
Prošle su godine od kako nismo ulovili ni jedno proganjanje.
Čajnik me izluđuje.
Čekaj... Pogledaj čajnik.
Prokletstvo...
Ludo, zar ne?
Izvini me. - Ok.
Proveriću očitavanja iz Tomasove sobe i sobe klinaca da proverim ima li tamo nečeg.
Ali nisam sigurna, sve se desilo u sekundi.
Čekaj malo...
Ok, nazad.
Stop.
U levo.
Šta je, do đavola, to?
Liči na ljudsku figuru. - Da, liči.
Ne znam, čekaj malo.
Povećaj kontrast malo.
Možeš li malo da očistiš sliku?
O čoveče...
Sranje.
Trebalo bi da odeš i da ga probudiš. Ne, neka spava.
Može videti sutra.
Hoćeš malo da odspavaš?
Mogu da preuzmem ako želiš.
Da li si lud?
Ne, dobro sam...
Ne brini za mene, idi odmori.
Ja...
Ja ću ovo završiti.
Budite se!
Hej Beni! Budi se,
Ustajte ljudi!
Skoro da ste ceo dan prespavali.
Dan je predivan. Hajde budi se! - Spusti zavesu...
Ustaj Katelin, Hej Beni!
Mislim... šta kažeš na super doručak?
Da, znam.
Ok, Katelin idemo.
Subota je, spusti zavesu. - Znam da je Subota
Katelin, ali naspavali ste se, skoro je 10 časova, zato polazite!
Hajde, tvoj najomiljeniji doručak te čeka na stolu.
Odjebi...
Ok Beni, idi do štola, hvala.
Katelin, kad kažem da ustaneš, ustaćeš!
Zatvori prozor!
Ne možeš tako da govoriš pred Benijem.
Da li me razumeš?
- Zatvori jebeni prozor! - Šta?!
Subota je! - Šta?!
Ustaj Katelin! Ustaj!
Umoran sam od tvog ponašanja! Ustaj!
Ovo je neverovatno! Ustani!
Ne diraj me! Ne diraj me!
Ne diraj me!
Katelin... - Ustaću ali me jebeno ne diraj!
Hoćeš li i da me gledaš kako se presvlačim?
Kako su svi spavali? - Bilo je Ok, hvala.
Izvinite ali nemam još soba sa krevetima.
Ali ako neko od vas želi da prespava u mom krevetu noćas u redu je...
Ne, ne, ne, insistiramo.
Ne brini za to.
Hvala, cenim to.
Hvala gospodine Vajte.
Katelin, mila, dodaj mi šećer?
Uzmi ga sam.
Nisam ja tvoja "mila".
Katelin, dok si u ovoj kući radiš što ti kažem kad ti kažem.
Razumeš?
Beni, prekini da se igraš sa svojom hranom.
Prestani da se igraš.
O... Tako sam ponosna na tebe Pol.
Poslaću ovaj snimak tvojoj mami. Ne muči se. Ima ona svoje snimke.
Pol čisti, Pol sprema svoj krevet.
Pol masturbira.
Nekada se dobro cenio posao perača sudova zar ne dečko?
Jednog dana, a to će biti uskoro, muškarcima širom sveta
će dobiti svoja prava i ista će se poštovati.
Sad se smeješ, ali pogledaj kako si bila srećna
kad je muškarac počeo da dominira u kuhinji i u kućnim poslovima.
I našao svoju pravu ulogu u domaćinstvu, više bi se pitao nego sad.
Čekaj malo, pomeri se.
Sad kad sam završio sa sudovima...
Pol zaista, stani sa strane.
Kako čudno...
Ne, ne, čekaj! Drži ovo!
Je l' tako bilo i juče?
O sranje, mrtvi ugao.
Mora da postoji neki snimak, slikali smo celu dnevnu sobu.
Evo ga. - Da, vidim.
Šta ovo znači?
Prošle noći je slika bila drugačije nameštena.
Nema otisaka tako da niko ništa nije pomerao.
A ako je niko nije pomerao...
Čekaj a slika. - Koja slika?
Senka, sa slike iz Kejtline sobe.
Nije ovde, obrisana je.
Isuše!
Jesi li snimila ovo?! - Da!
Molim te, reci mi jesi li snimila ovo?!
- Da, jesam! - Da li ste videli ovo?!
Da.
Prelazimo na sledeću fazu.
Bolje je unutra nego napolju.
Izvini, izvini. - Ne, ok je, ne brini.
Šta se tamo događa? Je l' sigurno? - Proveravamo neke stvari.
Mislim... Ono što se dogodilo tamo mi zovemo
kratka pojava fantazmo-geneza.
U suštini to je ultrazvuk.
trebalo bi da proizvede užasan zvuk koji će oterati duhove.
Ne znamo zašto, ali radi...
Stavi ruku na Zeldu i ja ću učiniti isto.
I koristićemo naše specijalne moći.
Ja ću se jako skoncentrisati.
I pokušaću da njenu dlaku pretvorim u crvenu.
Da...
Sve je čisto.
Sve je čisto, Doktore. Upalilo je. Doktore...
Mislim da bi trebali...
Samo promaja.
Čekaj da proverim.
Beni!
Danas ćemo koristiti gomilu različitih mašina Beni...
Šta je sve ovo?
Nameštamo elektro statični generator.
Teško je za objasniti.
Tako da ako bi ste mi dopustili...
- Ne, izvini ali moram da znam šta se dešava.
Materijalizacija duhova zavisi od elektrostatičkog pražnjenja.
Emisija ovih jona otkriva prisustvo.
Ili tako nešto. - Mogu li da odvedem decu u sobu?
Da, želim u svoju sobu. Nisam jebeno dete.
Ne brinite.
Ne brinite, nije opasno.
Samo izvoli...
Šta je ona stvar tamo?
Ta stvar tamo? - Da.
To je strogoskopski fotometar. - A šta je sa onom stvarčicom tamo?
Možemo pričati o tome kasnije.
Znaš šta je strogoskopsko svetlo?
Da! - Da li ipak želiš da ti objasnim?
Da.
Znaš, one slike na TV-u.
Kada gledaš crtane filmove na TV-u...
Slika deluje stabilna.
Ali zapravo svaka sličica treperi
odrađeni broj puta u sekundi.
Znaš na šta mislim?
Ponekad ljudi kažu da su ulovili
duha u uglu oka.
To tako biva, razumeš? - Da.
Ok. I ovaj će duh da treperi kao lud, znaš.
Da. - I to je nešto.
Ajde da ugasimo svetla.
Baš ovde, hvala, odlično.
Ne vidim ništa. - Beni, dušo...
Hej Beni, dođi ovamo.
Dođi da ti pokažem nešto.
Je l' vidiš kako na ovom malom ekranu sve izgleda zeleno?
I ako ne možeš sve uočiti u prvi mah
Da! - To je zato što ove kamere
mogu videti noći i ono što mi ne možemo.
Ok? Sad ću da promenim dugme jer će biti mnogo svetlosti.
I neće nam trebati razumeš?
Hoćeš da pritisneš dugme?
Upali svetlo!
Pogledajte ovde.
Šta je to bilo?!
Žao mi je! Čekajte!
Khm...
Izvinite, idemo provera, 1, 2, 1, 2...
To je Faradej komora.
Mi je koristimo da bi snimali.
Komora pokazuje autentične zvukove, koji su kompletno izlovani
od potencijalnih radio talasa.
Zvukova iz atmosfere, ok?
U suštini ako pokupi nešto to je usnimljeno i vredi.
Doktore da li ste spremni?
Idemo. Biće ok.
Postaviću niz pitanja.
I između svakog pitanja biće pauze
ok?
Razumete? - Kasnije ćemo pregledati snimke...
Videti svaki detalj i preslušati svaki zvuk...
Osim mog glasa...
Ponekad se pojavljuje.
Ne tako često.
Da li nam daješ dozvolu da nastavimo da ovom procedurom?
Da li mogu najpre da odvedem Benija u sobu?
Bolje bi bilo da svi ostanu. Biće sve ok.
Ne brini te.
Ko si ti?
Zašto si ovde?
Jesi li mrtav?
Da li želiš da povrediš?
To je to... Da li želite nešto da dodate?
Ko te je ubio?
Ko si ti?
Zašto si ovde?
Jesi li mrtav?
Da li želiš da nam naudiš?
Ništa.
Preslušao sam 100 puta, nema ničega tamo.
Želite li još jedan snimak? - Ne brini, to sam i očekivao.
Mogu li da ti se pridružim? - Naravno.
Da li smetam? - Ne, izvolite.
Da li osećate?
Šta je to? Šta se dešava?
Nešto će se dogoditi.
Temperatura je pala za 14 stepeni u sekundi!
Društvo, baterije crkavaju!
Doktore moram da proverim. - Ostani gde si! Ne mrdaj!
Dr. Hauser, Moram da idem da vidim... - Ne brini, ostani gde si.
Otvoriću program ovde.
Prokletstvo.
Šta je to? - Moram da idem!
Ostani gde si! Rekao sam ti!
Možeš li to da zumiraš? - Ne, bez optičkog zuma, ne.
Mogu pokušati elektronski ali ćemo izgubiti na rezoluciji.
Hajde da uradimo to. - Ok.
Da...
O Gospode šta joj to radi?
Šta se to, do đavola, događa?
Moram da je spasim! - Ostani gde si! Poslednji put ti kažem!
To je moja kćer! - Ne radi to!
Samo želim da znam zašto duh, teško mi je da ovo kažem.
Izvinite, teško mi je da poverujem u to.
Ne brinite.
Nema duha.
Slušajte, nije me briga kako vi to zovete...
Ali nešto neobično živi ovde, nešto nepojmljivo...
Nešto nadprirodno?
Šta je to?
Mogu vas uveriti da ništa nadprirodno nije u pitanju gospodine Vajte.
Jer priroda može biti transedentna.
Ovo su samo neobjašnjivi fenomeni.
Bojim se da je Parapsihologija samo skup događaja
Traženje teorije...
Možda rešenje leži u hipnozi,
i to u određenom slučaju.
Ako je to potrebno, biće primenjeno ovde.
Ne razumem ni jednu reč, samo želim da znam...
Kako smo završili u ukletoj kući? Šta mi je to promaklo?
O tome baš govorim.
Kuca nije ukleta i ne proganja vas, to možemo odbaciti.
Recimo da je ovaj slučaj spontane psihokineze.
Slučaj... Poltergeist sindrom.
Poltergeist sindrom.
Znači, duhovi žive u našoj kući?
Ne, ne, ne, nema to veze sa tim.
Fenomen uklete kuće...
je uvek vezan za mesto.
Javlja se na istom mestu i traje duži period.
Uklete kuće su protiv duhova.
Mrtvih ljudi... e sad, duh
Je mrtva osoba,
Koja nije krenula dalje, ili ne želi, iz nekog razloga.
Spektar, to je drugačije, to je...
To je kao snimanje svetla, svetlosti.
Kao u starom filmu.
Poltergeist, sa druge strane...
Je uvek vezan za nekog ko je živ.
Ovaj fenomen je počeo u staroj kući.
I pratilo vas čak i ovde.
Bilo bi teško za poverovati da imamo dve uklete kuće.
Zar ne? Ali mi smo naučnici i
Moramo se uveriti...
Moja supruga...
Bojim se da ćemo čak i to odbaciti.
Da... Kao što rekoh, Poltergeist sindrom
Je povezan sa psihom nekog ko je živ.
I ovaj fenomen je gotovo uvek nasilan.
Ali nije natprirodan.
Dobra vest je ta, što to ne traje dugo.
To je dobra vest?
- Nastaju nakon kraćeg vremenskog perioda.
Uzrok nije poznat
Ali... Izgleda da se pojavljuju kod ljudi koji su pod jačim stresom.
I gde ima podsvesnog besa.
Gde se manifestuje osećaj anksioznosti, premora, krivice.
Sva psihička energija se skuplja.
I kanališe na izuzetno nasilan način.
Devojke, adolescenti, sa svim svojim hormonskim promenama...
U tome ima najviše takve energije ali ima i slučajeva sa malom decom.
Ili čak i odrasli koji su pod jakim stresom.
Ova porodica, oprostite mi, biću direktan,
ima izvor takve energije.
Pozdrav Lemson, hvala što si došao.
Nema problema.
Kako ste?
Kako ste vi?
Katelin! Beni! Deda je ovde, dođite da se pozdravite
Deko!
Katelin! Molim te izađi da pozdraviš dedu.
Katelin! Hoćeš li, molim te, izaći da pozdraviš dedu?
Izvini, u poslednje vreme se ne oseća dobro.
Ovo je samo noćas. Doći ću po njih sutra ujutru.
Obećavam.
Znaš da se Margaret jedva kreće.
Znaš to? - Ne bih pozvao...
Da nije toliko važno. - Tata, da li mogu da povedem Zeldu sa sobom?
Mislim da to nije dobra ideja Beni.
Dedi nije potrebno još više nelagodnosti.
Nadam se da znaš šta radiš.
Ovo je jedini način da se utvrdi uzrok događaja.
Ako događaji prestanu, dečak je uzrok.
Ako ne...
Tako je najbolje.
Dete je već videlo i više nego što je trebalo.
U redu, sedi ovde.
Ponekad nauka nema odgovora.
I moramo se obratiti
onima koji imaju poseban dar.
On je jedan od najboljih vidovnjaka...
U zemlji... - Senzitivan.
Sad... Probaćemo ovo metodom medija.
Ne, ne, tačnije, kanalisanje.
Izvinite, šta je to? Spiritualizam?
Ne. - Spiritualizam?
Kanalisanje... - Aleluja, spaseni smo.
Katelin, molim te.
Dobro...
Da li je moguće da mi date višlju stolicu?
Višlju stolicu?
Žao mi je to je sve što imam.
Ok, da li nije problem da dobijem telefonski imenik?
Katelin da li bi mogla?
Želite jedan ili... - 1 hvala.
Hvala, mogu kontaktirati nevidljivi svet...
Jačanjem vibracija...
Ovo ne zna mnogo ljudi ali drugi svet je samo 90 cm iznad nas.
Zato sam pitao za višlju stolicu.
Zato je to toliko često,
ljudi vide duha od struka na dole.
Dobro, možda će se nešto dogoditi, možda i neće.
Ne možemo znati odmah.
Ali sada zamolio bih sve za tišinu.
Bez obzira na sve.
Možda neko od vas, srećnika, ima šanse nešto i da vidi...
Ako se nešto i prikaže,
molim vas nemojte reagovati na njih.
Molim vas, bežanje od duhova
Je ne delikatno i neoprostivo.
To je teško za njih...
Ok
Ima li nekog tamo?
Da li je neko sa nama?
Da li je neko sa tobom? - Da.
Ja.
Gospode!
Ko si ti?
Ima nas više.
Da li je to Katelin?
Kako da znamo da to nije Katelin?
Ima nas više.
Sintija, da li si ti to Sintija? - Umukni!
Skini ruke sa nje!
Gospodine Vajte! Da li ste dobro?!
Da li je to Sintija? - Da li nam želiš reci nešto...
Nešto o udesu? - Udesu?!
To nije bio udes!
Zašto si rekao to? Ja čak nisam ni bio tamo! Nisam ni bio sa tobom!
Da se nisi usudio pričati o ovoj devojci nakon onog što si uradio.
Šta ti je Alan uradio? - Ne meni! Devojci!
U redu! Devojci!
Video si. - Šta se videlo, šta smo videli?
Video si! - Šta se videlo, šta smo videli?
Nisam ništa uradio kunem se!
Umukni, umukni, umukni!
Ne mrdajte! Svi ostanite na svojim mestima!
Doktore!
Gospode!
Elen! Sranje!
Doktore!
Ne, ne, ne!
Dakle kako... Elen!
O Gospode! U redu je!
Hajde sa mnom.
Dobro si.
Tako je. U redu.
Idemo u sobu.
Ok. Idemo. Dobra devojka.
Nisam znao da ti pušiš Elen. - Danas ću da zapalim.
Živeli.
Znaš...
Počinjem da verujem da je ono što je Katelin rekla zapravo istina.
Šta želiš da kažeš Elen, šta je istina?
Videli smo progon i opsednutost.
Kejtlina psiha je odgovorna
za tragove i ogrebotine o kojoj je njen brat pričao.
Ali ona projektuje svoju psihološku energiju...
Da bi optužila svog oca za nešto.
Da otkrije neku...
Tajnu.
- Tajnu? Zašto to ne bi rekla?
To je lakše, jednostavnije?
Čemu svo ovo igranje?
Možda je to sakrila u svom sećanju...
U dubini svoje podsvesti, sramota ili krivica.
A sada... sada se tajna manifestuje.
Manifestuje kroz fizičku povredu.
Da li je moguće da je Alan odgovoran za smrt svoje žene?
Rekao je da je bila bolesna, ali mi to ne znamo. Sve što znamo
Je ono što je on rekao. Njegovu stranu priče, znaš?...
Znaš... možda nije mogao više da se nosi sa tim da podnese...
Ili je možda, Alan...
Zato mi moja kćer ovo radi?
Moja rođena kćer.
Vaša kćer misli da je žena Gospodine Vajte.
Ali nije, ona je devojčica kojoj nedostaje majka.
I verovatno se oseća krivom što nije uspela.
da prevaziđe smrt svoje majke.
Ne možete dozvoliti da vas ovo sputa Alan.
Morate misliti na svoju decu. - Ja uvek mislim na svoju decu.
To je sve što radim!
Pričajte mi o svojoj ženi.
Pričajte mi o Sintiji.
Ne znam, ne znam kako da opišem...
Sintija je bila...
Mila i brižna žena.
Bila je divna učiteljica.
Bila je voljena od strane svih učenika i kolega.
Bila je savršena majka.
Ne mogu ja ovo...
Kako se opisuje mrtva osoba? Kako?
Znaš, ja ponekad, ja...
Ležim u krevetu noću i pokušavam da mislim o njoj.
Ali joj se ne mogu ni lica setiti.
To nema nikakvog smisla.
Zatvorio bih oči, zabio nokte u kožu.
Trudim se... Moram da povredim sebe, onda bi možda osetio...
I onda tugujem i plačem dugo, dugo...
I onda bi se setio i slika iz prošlosti ali ne uvek...
Kada je prestala da uzima svoje lekove?
Kako... Kako znate to?
Samo je prestala da ih pije jednog dana, zar ne?
Znala je da se ništa neće promeniti, zato je i stala.
Zašto nisi nešto preduzeo? Da li si prestao da je voliš?
Ne.
Ne, ja ništa nisam mogao da uradim.
Nije bilo ništa što sam mogao da uradim. Ona nije bila tip osobe...
Koja bi...
Nije mi dozvoljavala da joj pomognem na bilo koji način.
Ja... ja nisam mogao!
Da! Voleo sam je!
Zašto ste se onda razvodili?
Kako znaš to?
To piše u iskažu koji si te noći dao policiji Alan.
Ja ne prihvatam samo slučaj...
Pre dolaska uvek istražujem, šta ste očekivali?
A sad mi pričajte o svojoj ženi.
Pričaj mi o Sintiji, Alan.
Hajde.
Bila je bolesna, veoma bolesna.
Ne čujem dobro Alan... - Bilo je teško biti u njenoj blizini.
Njen temperament... Njena bolest... - Ne čujem te!
Vikala je na decu. - Ne čujem te!
Nije bila dobra majka!
Govori glasnije, Alan!
Zato što...
Ništa te ne čujem!
Ne čujem te!
Bila je kurva!
U redu?! Ona je bila jebena kurva!
Jbt!
Bila je uvrnuta!
Ponekad je provodila dane u krevetu čak i bez volje da se okupa.
Ili bi otišla iz kuće bez reci gde ide.
Ja sam morao da se brinem o deci!
Ja sam brinuo o poslu!
Ja bi vodio računa o svemu.
A moja kćer me krivi.
Govorila je da mama nije želela da dolazi kući jer
je ja nisam činio srećnom.
Dolazila bi kući smrdljiva!
Znaš, ja sam joj pomogao da se razboli!
Ja...
Jesam, svukao bi je, smestio u krevet.
Pozvao bih školu sledećeg dana, izmišljao opravdanja.
Morao sam sve da krijem zbog dece.
Dobila je otkaz.
Otkačili su je.
A onda bi se zatvorila u kuću
I telefonirala ceo dan sa, Boga pitaj, kim.
Kuca je bila...
Ništa nije moglo više tako da funkcioniše.
Tražio sam da pije svoje lekove, molio je.
Pretio.
Plašio je...
Rekao sam joj da želim starateljstvo nad decom.
Rekao sam joj da odlazimo i ona je samo...
Ona je samo...
Zgrabila svoje stvari i ostavila me, otišla!
I jednog dana... Katelin je došla iz škole.
I otišla je gore da vidi svoju majku i...
I našla je u krevetu.
Nije bila sama!
Ne... Katelin je videla...
Gledala je kako ta...
Jebena svinja...
Ja sam došao malo kasnije, zakasneo sam...
Ja sam video sve.
Pretukao sam lika.
Izbacio iz kuće.
Izgubio sam kontrolu.
Udario sam je.
Udario sam je samo jednom.
Katelin je vrištala.
Vrištala je i vrištala.
Molila je za pomoć, pokušavala je da...
Govorila je... Vikala je na mene da ne povredim mamu.
Ali ja...
- Ubio si je. - Elen.
- Molim te.
Napustio sam kuću, nisam se ni okrenuo.
Zgrabio decu i smestio ih u auto.
Nisam želeo da oni to vide.
Želeo sam da odem na kraj sveta, da nestanem.
Vozio sam i vozio.
I nastavili put.
Ona vas je jurila?
Policija nas je našla posle ponoći.
Moj mobilni je bio ugašen svo vreme i nisam znao.
Rekli su da...
Je udarila autom u drvo.
Ketelyn me za sve krivi.
Mene je okrivila za smrt svoje majke.
Nije mogla da prihvati... ko je ona bila šta je ona bila.
Da li je neko pregledao tvoju ćerku?
Pregledao? Ko? Zašto?
Pati od šizofrenije.
Od toga je bolovala i njena majka.
Katelin dosta je!
Zgrabi drugu kameru!
Tata! - U šta gledamo ovde?!
Ko vrišti?
Katelin!
Šta se, do đavola, dešava ovde, doktore?!
Kakvo je ovo sranje?!
Katelin!
Ne paničite!
Kamera! - To ne radim ja.
Tata! - Katelin!
Hajde!
Pazi!
Sranje!
Katelin!
Pratite! - Elen je si li dobro?
Krećite se!
Kasno je!
Sranje!
Pomozite gospodinu Vajtu!
Katelin! Ne!
Tata pomozi mi! Ne mogu da se pomerim!
Pol! Tamo!
Pomozi mi!
Samo snimaj!
Katelin!
Tata pomozi mi, molim te! - Katelin!
Katelin!
Ja ću otići u bolnicu da vidim da li je ona u redu.
Trebalo bi i Vi da pođete. - Biću u redu.
Jeste li sigurni?
U redu.
Čudan dan, Doktore.
Najčudniji u mom životu.
Sa izuzetkom ili dva.
Znate, razmišljao sam...
Bio bih izgubljen sam ovde, doktore.
Mislim... Iskreno mislim da čak ni Elen ne zna.
Kako ste znali šta se dešava?
Kada ste shvatili?
Iskreno?
Znao sam od momenta kada smo ušli na vrata, do nekle.
Ali smo morali da uzmemo u obzir svaki scenario.
Da bismo došli do istine. Mi smo naučnici.
Mi nismo... Vidovnjaci ili Medijumi.
Tako sam umoran Pol.
Kako bih voleo da sam u tvojim godinama ali nisam.
Idemo.
Ja nisam tako mlad.
Devojka je imala
veliku sklonost ka šizofreniji.
To je bilo još lakše jer je povezuje sa njenom majkom,
Skorašnji događaji...
Nekontrolisani bes i sakriveno seksualno buđenje.
Zbog čega se osećala krivom i prljavom u podsvesti.
Osetila je da postaje kao svoja majka.
Da li mislite da će devojka biti u redu?
Neki ljudi misle da je Poltergeist...
psihološki mehanizam oslobađanja.
Nikad nisam razmišljao na taj način.
Nikad nisam razmišlja na to kao na nepromenljivo.
Slušajte, ja ću da se vratim sutra sa Elen da sve očistimo.
Zato što sada jedva čekam da izađem odavde.
Nije me briga gde ali idem.
Čekaj malo, Pol!. - Da?
Ova kamera ima daljinski pregled, biće
Poslednji tihi svedok našeg neuspeha.
U ostalom, ništa nismo sprečili.
Da li želite da je isključim?
- Ne, ostavi je policiji, oni će želeti sve da vie.
Idem u policijsku staniću pre nego oni krenu mene da traže.
Gospode, volim pandure.
Posle Vas, gospodine. - Hvala.
Nema na čemu. - Znaš li Pol...
Gladan sam... zaista sam mnogo gladan.
Ako...
Možda nakon policije, posle svega... šta misliš?
Ja znam savršeno mesto.
Nije daleko odavde i spremaju najbolji doručak.
Zvuči kao dobar plan.
Prvo hamburger onda... - Korak po korak moj druže.
Korak po korak.
MITAR PRIVATE COLLECTION