ZÁZRAK LONDÝN
MELACKÝ PRIELIV 1874
Pane, plytčiny zo všetkých strán.
Nedokážem rozlíšiť, či je to piesok alebo útesy.
Kapitánka, malajskí piráti nám odrezali cestu.
Musíme sa vzdať.
To, že sa vzdáme otcovej lode,
nám nezaručí, že prežijeme, pán Phelps.
Plytčina.
Dopredu, spustite plachty!
Kapitánka! Loď sa zasekne na pevnine.
Je to nemožné!
Viete, aký mám názor na to slovo, pán Phelps.
Spustite plachty. Spustite plachty!
Spustite plachty, chlapci.
Spustite plachty!
Ostrá otočka doľava, Harper!
Ak urobíme ostrú otočku doľava v plnej rýchlosti, prevrátime sa.
Presne tak!
Mládenci, rozviňte tie plachty!
Nemáme na to celý deň!
Všetci sa držte!
Je to príliš plytké.
Musíme spustiť plachty!
-Will! Drž sa, chlapče! -Pomoc!
Prevracia sa.
Držte sa, chlapci!
Držte sa, mládenci!
Podarilo sa vám to, kapitánka!
Jediný spôsob, ako dosiahnuť nemožné,
je veriť, že je to možné.
Nastavte kurz na Londýn, Harper.
Tu sa naša práca skončila.
Nalejte rundu, mládenci! Ideme domov!
ALICA V KRAJINE ZA ZRKADLOM
CELÝ SVET CHARLES KINGSLEIGH
LONDÝN 1875
Kapitánka vstupuje na breh.
Kapitánka.
Mama.
Si tu.
Konečne.
Slečna Kingsleighová?
Vás a Zázrak sme čakali vyše roka.
Nastali komplikácie.
Piráti a podobne.
Účtovné knihy sú v mojej kajute.
A, prosím, povedzte lordovi Ascotovi, že sa s ním chcem okamžite stretnúť.
Obávam sa, že lord Ascot nás opustil, kým ste boli na mori.
Titul zdedil jeho syn.
-Hamish? -Presne tak.
Teraz je predsedom rady.
Aké nešťastie.
Písala si tak zriedka.
Sotva viem, kde si celý ten čas bola.
Mama, Čína je neuveriteľná.
Plavili sme sa po Jang-c-ťiang hlboko do vnútrozemia.
Väčšina ľudí tam ešte nikdy nevidela človeka s blond vlasmi.
-Ani raz si sa nebála? -Isteže.
Ale keď som sa bála, myslela som na otca.
Hovoríš presne ako on.
Chýba mi.
Aj mne.
Ale roky mi teraz plynú rýchlo.
Čas je krutý pán.
Čas je zlodej. A zloduch.
Ascotovci dnes večer oslavujú Hamishovo následníctvo.
Úžasné.
Mali by sme tam ísť.
Obávam sa, že pozvánka sa musela stratiť v pošte.
Nezmysel. Lady Ascotová povedala, že sme vždy vítané.
A mám pre Hamisha návrh.
Hamish sa minulý rok oženil, Alice.
Zrejme sa už spamätal z tvojho verejného odmietnutia.
Obchodný návrh, mama.
Zasa odchádzaš?
Tak skoro?
Niektorým veciam by tu prospela tvoja pozornosť.
Po mojej ďalšej ceste
sa už nebudeš musieť báť o nič.
Môžem sa obávať dnešného večera?
Mala si si obliecť tie žlté šaty.
Keď sú tieto dosť dobré pre vdovu čínsku cisárovnú,
budú stačiť aj Ascotovcom.
Musíš byť vždy taká tvrdohlavá?
Nie. Ale je to tak väčšia zábava.
Čo to má na sebe?
To je mladá Kingsleighová.
Ospravedlňte ma.
Neslýchané.
Cirkusantka.
Slečna Kingsleighová?
Čo tu robíte?
Prišla som podať správu lordovi Ascotovi.
Rozumiem.
Nuž, poďte za mnou.
Helen.
Aké prekvapenie.
Alica. Nuž. Vitaj doma.
Báli sme sa, že sa s našou loďou už nikdy nevrátiš.
S mojou loďou. Ahoj, Hamish.
Môjho manžela sa patrí oslovovať lord Ascot.
Napokon, práve preto máme tento malý večierok.
Slečna Kingsleighová, toto je moja manželka Alexandra.
Nová lady Ascotová.
Hamish mi povedal, že ste posledné tri roky cestovali po svete.
Áno. Práve som sa vrátila.
Aký bol?
Svet?
Áno.
Mimoriadne príjemný. Mali by ste ho niekedy navštíviť.
Prepáčte mi to vyrušenie, lord Ascot,
ale prišla som vám podať správu.
Samozrejme.
Nasledujte ma, slečna Kingsleighová.
Aj vy, pán Harcourt.
Džentlmeni, smiem vám predstaviť slečnu Alicu Kingsleighovú?
Slečna Kingsleighová, rada.
Dobrý večer, džentlmeni.
Svet sa nám otvoril, no musíme byť rýchli.
Som presvedčená, že ďalšie expedície po rieke Wu-ťiang...
Prepáčte, slečna Kingsleighová.
Žiadne ďalšie expedície nebudú.
Čože?
Máme pre vás miesto na úrade.
Začnete pri spisoch,
ale časom...
Tu nejde o Čínu, však?
Ide o to, že som vás odmietla, keď ste ma požiadali o ruku.
Prepáčte, slečna Kingsleighová, ale viac pre vás nemôžeme spraviť.
Žiadna iná spoločnosť nenajíma ženy úradníčky.
A už vôbec nie kapitánky lodí.
To nemôžete spraviť.
Vlastním 10 % spoločnosti.
Váš otec mi ich odložil.
Oprava.
Dal ich vašej matke,
ktorá mi ich predala pred rokom, kým ste boli preč.
Spolu s dlhopisom na dom.
Na jej dom?
Ten dlhopis vymeníme za vašu loď.
Ale tá loď patrila môjmu otcovi.
Presne tak.
Prepíšte na mňa loď
a získate späť dom.
V pondelok ráno sa prihlásite v práci
a budete dostávať plat a dôchodok.
Mám sa vzdať Zázraku?
Inak vám nemôžeme pomôcť.
Ani vašej matke.
Alica.
Alica!
Ako si mohla predať náš podiel?
Všetko to robím pre teba, Alica.
Aby si mohla začať slušný život.
Pred piatimi minútami som bola námornou kapitánkou.
Byť námorná kapitánka nie je práca pre dámu.
Čas hrá proti tebe a ty s ním nakladáš ľahkovážne.
Verila som, že pred raňajkami
dokážem urobiť aj šesť nemožných vecí.
To je detský sen, Alica.
Zázrak je len loď.
Nie je to len loď.
Je to otcova loď.
Všetko, čo miloval.
Všetko, čo milujem ja.
Nikdy by nedovolil, aby sa toto stalo.
Nuž, už tu nie je!
Veci nebudú vždy tak, ako si želáš.
Každá žena tomu musí čeliť, Alica.
Aj ja som musela.
To posledné, čo chcem, je skončiť ako ty.
Prepísať Zázrak?
A vzdať sa nemožného?
Kým potom budem?
Ty si Alica, samozrejme.
Absolem?
Absolem.
Celé mesiace strávila na rieke.
Oblieka sa ako domorodkyňa.
Samozrejme, je známe, že to muža poblázni, nehovoriac už o žene.
-Počkaj! -Presne ako jej otec.
Úžasný muž, nepochybne, ale v hlave to nemal v poriadku.
Zdá sa, že jablko nepadlo ďaleko od stromu.
Absolem.
Podivné.
Je zamknuté! Niekto je vnútri.
-Kto je tam? -Kto je tam?
Tu nesmiete byť! Táto izba je zakázaná!
Prineste kľúč!
Lord Ascot, niekto je v pracovni vášho otca.
Podivnejšie a podivnejšie.
Ale nie, už zasa!
Všetky moje kone. Všetci moji muži. Na pomoc.
Najprv všetky kúsky dokopy, mládenci.
Na hromadu, sem.
Ako vyzerám? Povedzte mi to. Ja to unesiem.
Je to menej, než sme čakali.
Je z neho len prázdna škrupina.
Prosím ťa. Vždy hovoríš ten istý žartík.
Nemyslíš tým "žĺtok"?
Vymysli si niečo nové.
Bol by som veľmi vďačný...
Prepáčte.
Nemotorná ako vždy a tupá dvojnásobne.
Myslel som si, že to ani nepochopíš.
Absolem.
Prepáč, mladá dáma. To budeme potrebovať.
Som z vás všetkých znechutený.
Bola si preč príliš dlho, Alica.
A on už čoskoro zmizne.
Kto zmizne?
Čo sa stalo?
Všetko pochopíš, až nastane plnosť Času.
Teraz sa ponáhľaj.
A pozor, kam stúpaš.
Ahoj!
-Alica. -Ach, Alica.
Vďakabohu, že si konečne tu.
Zasa je tu to dievča.
Alica.
Si späť.
Nebuď k nej milý.
Mešká.
Prišla som v nesprávny čas?
Práve naopak.
Báli sme sa, že neprídeš vôbec.
V čom je problém?
Problém je v Klobučníkovi.
Alebo je Klobučník v probléme.
-To prvé. -Nie, to potom.
Tweedlovia?
Je šialený.
Klobučník?
Áno, ja viem.
V tom je jeho dokonalosť.
Vďaka tomu je taký
svojský.
Ale stal sa temnejším,
už nerobí hlúposti.
Nedopraje si radosti.
A pri žiadnom z našich nápadov sa ani len neusmial.
Veľmi sme dúfali, že nám ho pomôžeš zachrániť.
Čo sa stalo?
Prišla veľká búrka.
Vydali sme sa na prieskum do Tulgového lesa.
Poď, štvornožec.
Prines!
Teraz ty!
Prines, psíček!
Klobučník sa správal úplne klobučnícky.
Až kým
mu ten modrý klobúk
niečím nepripomenul
tragédiu jeho rodiny.
Zabil ich Džabervok v Deň hrôzopomsty
pred dávnymi rokmi.
Už nie je sám sebou.
Ale ak nám niečo dokáže vrátiť Klobučníka, je to pohľad na teba.
-Ó, áno. -Rozhodne.
Nuž, a kde je?
Choď preč!
Nemôžeš ďalej.
Klobučník, to som ja.
Alica.
Ty si ty.
A si tu.
Ty si ty, však?
Áno, Klobučník.
Dobre.
Ty si jediná.
Ale ty si vždy bola Alica.
A preto viem, že mi uveríš.
Chýbal si mi, Klobučník.
Ide o moju rodinu, Alica.
O tvoju rodinu?
Áno.
Moja rodina.
Dlhé roky mŕtva.
Aspoň som si to myslel.
Pozri sa.
Toto som našiel.
Prvý klobúk, ktorý som vyrobil.
Myslel som, že ho už dávno odhodili.
Je nemožné, aby tu bol, a predsa
tu je.
Takže ak prežil tento klobúk,
musela prežiť aj moja rodina.
Ale, Klobučník, to je...
Myslel som si, že nie som hoden mena Cylinder.
Môj otec bol veľmi vážny muž.
Strašne sme sa pohádali.
A neospravedlnil som sa, keď som mal možnosť.
Ale toto znamená,
že to môžem napraviť.
Klobučník...
Tvoja rodina...
Ty...
Veríš mi, však, Alica?
Chcela by som.
Klobučník!
Si chorý.
Ako ti môžem pomôcť?
Samozrejme.
Moja Alica
by mi mohla vrátiť rodinu.
Ach, ale...
Klobučník, ide o to, že...
Tvoja rodina zomrela.
Už dávno.
Sám si mi to povedal.
Nikto ti ich nedokáže vrátiť.
Nikto okrem teba.
Prepáč.
Ale to je...
Je to nemožné.
Ty
nie si ty.
Klobučník, prosím ťa.
Choď preč.
Neviem, kto si.
Ty nie si moja Alica.
Moja Alica by mi verila.
Klobučník!
Klobučník, prosím!
Prosím!
Musíme niečo urobiť.
Je strašne chorý.
Obávam sa, že
zomiera.
Prepána.
Prepána. Prepána.
Nie...
Nemôžeme oňho prísť, Alica. Nemôžeme.
Povedal, že aby mu bolo lepšie, musím mu vrátiť jeho rodinu.
Ale to
sa nedá.
Jedine, že by sa dalo.
Čože?
Jedine, že by na to bol jeden spôsob.
Nie, nie, nie. To nesmieš. To nesmieš.
Ako sa to dá?
Je to nebezpečné. Riskantné. To nemôžeš žiadať!
Ako sa to dá?
Alica.
Musíš sa vrátiť späť v čase.
Ale nie.
Vráť sa do minulosti a zachráň Klobučníkovu rodinu.
Ak by sa Klobučníkova ilúzia stala pravdou,
znova mu bude dobre.
Vrátiť sa v čase?
Ale ako?
Chronosférou.
Prepáčte, Chrono-čím?
Chronosférou.
Zdrojom, ktorý poháňa Veľké hodiny všetkého Času.
Podľa legendy ti umožní prejsť cez Oceán času.
Nikto z nás ju nemôže použiť, lebo sme už boli v minulosti.
A keď tvoje minulé ja uvidí tvoje budúce ja...
Čo sa stane?
V histórii sa to ešte nestalo.
Ale hovorí sa, že ak sa to stane,
všetko bude históriou.
To znie veľmi nebezpečne.
To aj je. A mimoriadne.
Keďže ty nie si odtiaľto, len ty ju môžeš použiť, Alica.
Nie je to nemožné...
Len
nie-možné.
Mám ťa!
Klobučník je môj najlepší priateľ.
Ak je v núdzi, pomôžem mu. Za každú cenu.
Alica!
-Aká odvážna. -Vedel som, že nám pomôže.
Kde presne je Chronosféra?
V rukách Času. Patrí mu.
Prepáčte. Čas je muž?
Žije v prázdnote nekonečna, v zámku večnosti.
Tadiaľto, jednu míľu za kyvadlom.
Je tam veľmi chladno.
Nájdem zámok Času, požičiam si Chronosféru,
vrátim sa v čase do Dňa hrôzopomsty,
zachránim život Klobučníkovej rodine, a tým zachránim aj Klobučníka.
A veľmi sa snaž nezničiť minulosť, prítomnosť ani budúcnosť.
Len som sa snažil pomôcť.
Čo by sa mohlo pokaziť?
Veľa šťastia, Alica.
Klobučník sa na teba spolieha.
My všetci.
Haló?
Je tu niekto?
Haló?
Hlúpa chodba v tvare mňa.
Vari sa tento deň nikdy neskončí?
Lepí sa na mňa ako spotené pantalóny.
PODZEMŠŤANIA ŽIVÍ
Kto zastal?
Kto tikol
posledný tak?
Takol
posledný tik?
Brilliam
Hinkle.
Brilliam Hinkle.
Tvoj čas vypršal.
Dáme vás nabok, pán Hinkle...
PODZEMŠŤANIA ZOSNULÍ
...na správne miesto podľa abecedy.
Higgens.
Highbottom.
Ešte tu nie sú.
Highturn.
Highview, Himmelby.
Hinkle.
Dúfam, že si bol šťastný.
Dúfam, že si svoj čas využil dobre.
Dobrú noc.
Kto je tam?
Videl som ťa.
Ako si sa sem dostal?
Je to nemožné.
Vyjdi von, ty malý pokrútený červ.
-Je to dievča. -Prosím, pane.
Prepáčte, že vás vyrušujem,
ale keby ste mi venovali len kúsok času.
Času?
Mladá dáma...
Ja som...
Čas.
Nekonečný...
Nemenný...
Nesmrteľný...
Nezmerateľný.
Teda ak nemáš hodinky.
Takže ako Čas
ti musím dať kúsok seba,
aby som na teba vôbec mal čas.
Rozumieš tomu, čo hovorím?
Áno.
Skutočne?
Sľubuješ, že budeš stručná?
Nuž, rozhodne môžem...
Pretože ak niečo nemám rád, sú to
ľudia, ktorí nedokážu, nechcú alebo
sa neprinútia tvoriť krátke vety.
Môj priateľ je v smrteľnom nebezpečenstve.
Dosť bolo tvojho neprestajného bľabotania!
Mám dôležitú prácu.
Prosím!
Neodpovedali ste mi na otázku.
Jednu minútu.
Prečo nosíš vo vrecku toho padlého vojaka?
Hneď mi ho ukáž.
Je pokazený.
Kaput.
Patrili môjmu otcovi. Nikdy by som sa ich nevzdala.
Každý sa nakoniec rozlúči so všetkým, moja drahá.
Hľa.
Ohromné Veľké hodiny všetkého Času.
On je ja a ja som on
a všetko, čo kedy bolo alebo bude.
Sám som vymyslel tú báseň.
Nezabudnite. Všetci dávajte pozor.
Wilkins!
Ramená dozadu, oči dopredu.
Ako sa má môj neporaziteľný stroj?
-Má sa... -Ticho!
Budeš odpovedať, len keď na teba prehovorím.
-Vy ste naňho prehovorili. -Nezmysel.
Stroj, Wilkins.
V akom je stave?
Ahoj.
A ty si kto?
Títo krpatí plechoví pešiaci sú moje Sekundy.
Zvláštne!
Predpokladám, že každá z nich sa ráta.
Rátať? Kiežby.
Sú dosť hlúpi.
To bolo odo mňa neslušné.
Prepáč.
Vravel som ti. Imbecili.
Poďme.
Takže tá tvoja otázka.
Ako znie? Máš presne jednu minútu.
Ide o Klobučníka
Tarranta Cylindra. Je to môj dobrý priateľ.
A nedávno si začal myslieť, že jeho zosnulá rodina stále žije.
A, samozrejme, jeho rodina nemôže žiť,
lebo, viete, Džabervok ich zabil v Deň hrôzopomsty
a ja som zabila Džabervoka v Brájny deň
a prosím vás o povolenie požičať si Chronosféru.
Je nevyhnutné, aby...
Chronosféru.
To nebola minúta.
Ty si ju chceš požičať.
Zapožičať.
Odcudziť.
Áno.
Žiadaš ma
o rozloženie histórie.
Chronosféra poháňa Veľké hodiny.
Ale ja ju potrebujem.
Bez nej sa Klobučníkovi nikdy nepolepší.
-A ja musím... -Wilkins!
Wilkins!
Hlúpe dvere.
Volali ste, pane?
Wilkins, prosím, odstráň túto
blonďavú škôlkarku.
Ihneď, pane!
Žiadni votrelci!
Ďakujem vám za vás, pane.
Poďme, poďme.
Mne za čo?
Za váš Čas.
Mladá dáma,
minulosť nemôžeš zmeniť.
Hoci si trúfam povedať, že by si sa z nej niečo mohla naučiť.
Tak poď!
Táto budúca generácia.
A teraz naspäť, kadiaľ ste prišli, slečna.
Až celkom na koniec.
Wilkins!
Áno, pane!
Je tu! Moja liebchen je tu!
Už idem, pane!
Ponáhľaj sa! Rýchlo!
Dobre. Ideme na to. Šup, šup! Sekundy von! Sekundy von!
Vráť sa.
Stojte v rade. Stojte v rade!
Vaša výsosť.
Vaše veličenstvo!
Veličenstvo!
Môj pán vás očakáva v salóniku.
Mám vás ohlásiť?
Ach, neobťažuj sa! Ohlásim sa sama.
Tik Tak! Kdeže si?
Tik Tak!
Už idem, láska moja!
Darček!
Isteže.
Moja drahá,
smiem povedať, že tvoja hlava je dnes veľmi, veľmi veľká?
Venujem ti darček vyrobený z čistej lásky.
A trošku aj z kovu a dreva, samozrejme.
Viem, ako miluješ maličké veci.
Navždy ho budem opatrovať.
Skvelé!
Ach, jaj.
Chronosféra.
Čo ťa trápi, moja drahá?
Vieš, po čom túžim.
Ale, láska moja, už som pre teba urobil tak veľa.
Áno, áno, a to všetko je výborné.
Ale čo to nechápeš?
To...
S mojím veľkým mozgom
a tvojou
malou Chronosférou...
Mohla by som sa pomstiť mojej sestre.
A mohli by sme vládnuť minulosti, prítomnosti aj budúcnosti.
Žiadaš odo mňa nemožné, moja drahá.
Nemôžem ti dať Chronosféru.
Dal by si mi ju, ak by si ma mal rád.
Nikto ma nemá rád.
Nikto sa ma nebojí.
Ale ja ťa mám rád.
Božtek?
Ale nie.
Veľké hodiny!
Wilkins!
Hneď za vami, pane!
Tik Tak!
Sekundy do Minút.
Tik Tak!
Neopúšťaj ma, keď trucujem!
Čo je to s tebou?
Chronosféra.
Alica.
Nie!
Zastavte ju!
Zastavte ju, vy imbecili!
POTIAHNI MA
Ktorý idiot to tam napísal?
To vy, pane.
Ďakujem, že si priznal svoju chybu.
Idiot!
Ako sa to ovláda?
Zastav! Stoj!
Stoj, ty malá myš!
Nie. Nie!
Ako vyzerám? Povedzte mi to. Ja to unesiem.
Je z neho len prázdna škrupina.
Je ako loď.
Dopredu.
Poď, štvornožec. Prines!
Klobučník!
Kebek DEŇ BUDÚCNOSŤ MINULOSŤ
Neboj sa, Klobučník.
Zachránim teba aj tvoju rodinu.
Alica?
Tá Alica?
Ktorá zabila môjho malého Džabervoka?
Hlavná príčina, že ma vyhostili z môjho kráľovstva?
Tá Alica?
Idiot!
Chcem jej hlavu!
Ste v poriadku, pane?
Začalo sa to.
Bez Chronosféry
sa Veľké hodiny pokazia.
Ja sám, Čas, zastanem...
A všetci v Podzemi zahynú.
Povedali ste zahynú?
Wilkins, musíš sa postarať, aby Veľké hodiny tikali.
Ja? Povedal som to nahlas, však?
Teda, samozrejme, pane.
A ja musím nájsť tú škôlkarku.
Ach, prepána!
Čo sa to deje?
Určite získala Chronosféru.
Buď opatrná, drahá Alica. Všetky naše nádeje sa k tebe upierajú.
DEŇ hrôzopomsty
Deň hrôzopomsty!
Ickum Jlarz Scrudrue DEŇ
Ty!
Daj mi, čo je moje!
Vráť mi ju,
inak zo mňa nič nezostane.
Vráť sa!
Nemôžeš vyhrať preteky s Časom.
Som neodvratný!
Toomalie DEŇ
Klobučník?
Si to ty!
Ty si zasa ty!
Nuž, ak nie som, tak by som chcel byť.
-Poznáme sa? -Áno!
Nuž, nie. Teda, ešte nie.
Je to čudné.
Mám pocit, ako keby som ťa mal poznať.
Stretli sme sa raz, keď som bola mladšia.
Obávam sa, že si nespomínam.
To preto, lebo sa to ešte nestalo.
-Kedy sa to stane? -O veľa rokov neskôr.
Keď budeš starší.
Stretnem ťa, keď ty budeš mladšia a ja starší?
Uvedomujem si, že to veľmi nedáva zmysel.
Mne to dáva dokonalý zmysel.
Ja som Tarrant.
Ja viem. Ja som Alica.
Alica, z teba musí byť aj čas dopletený.
Vôbec nie je dopletený.
Vlastne je na mňa dosť nahnevaný.
Ty si strelená, však?
To mi hovoria často.
To sú všetci najlepší ľudia.
Počúvaj, viem, že to znie čudne, ale musím nájsť tvoju rodinu.
Ach, tak to máš šťastie. Priamo tadiaľto.
Úžasné!
Vskutku.
Blahoželáme, drahá Mirana, k dosiahnutiu dospelosti.
A teraz...
Dedička.
Koruna pre princeznú Iracebeth.
Nevzdelaní roľníci.
Ticho!
Čo to robíš, ty idiot?
Daj mi ju na hlavu!
Vyzerám ako hlupaňa.
Pohni si!
Ty neschopný imbecil!
Ticho!
Ten, kto sa prvý zasmeje, sa nebude smiať už nikdy.
Iracebeth, prosím ťa!
Ako by si chcela ľuďom zabrániť, aby sa smiali?
Dajte jej na hlavu vrece.
Dám vrece na tvoju hlavu!
Na hlavy vás všetkých!
Áno! Zošijeme vám pery,
vyrežeme vám jazyky, odsekneme vám uši, preč s vami!
Preč, preč, preč s ich...
Preč s ich...
Iracebeth, stačí!
Iracebeth...
Vždy som dúfal,
že jedného dňa preukážeš vlastnosti potrebné na pozíciu kráľovnej,
pre ktorú si sa narodila.
Teraz viem, že ten deň nikdy nepríde.
Ľud Prčova,
po mojej smrti
moju korunu zdedí
princezná Mirana.
Otec, nie.
Ale to je nespravodlivé!
Ja som najstaršia!
Nedokážeš vládnuť, Iracebeth.
Nenávidím vás.
Všetkých vás nenávidím!
A nikdy nezabudnem na vás, vy uchechtaní Cylindrovia!
Nie, vykonám strašnú pomstu.
Ohavnú.
-Pomalú. -Irasy.
Nehovor mi "Irasy"!
Ty si to začala.
Prečo im nepovieš pravdu?
Ani som to nečakala.
Nikto ma nemá rád.
Nikto ma nemá rád!
-Irasy. -Iracebeth!
Ak z teba má vyrásť klobučník hodný mena Cylinder,
musíš byť príčetný, triezvy, disciplinovaný.
Všetko, čo teraz nie si!
Len som sa zasmial, otec.
Nemohol som si pomôcť.
Jej hlava je obrovská.
Pripravil si princeznú o korunu!
Vieš, čo to pre nás znamená?
Prečo nikdy nie som pre teba dosť dobrý?
Prečo ma vždy tak sklameš?
Tak. Povedal si to.
Povedal si to, otec.
Nuž, ak som takým sklamaním,
asi ti nebude ľúto, ak odídem z domu.
Nie.
Tarrant!
Môj klobúk, prosím, mama.
Tarrant.
-Zanik. -Nie.
Prosím ťa. Povedz mu, aby zostal.
Zanik, prosím ťa.
Tarrant.
Tarrant?
Klobučník!
Klobučník. Počkaj.
Ja nie som klobučník.
Isteže si. Ty si ten Klobučník.
Alebo ním aspoň budeš, keď som ťa stretla.
Mala by si sa stretnúť s priateľom Thackerym.
Je takmer rovnako bláznivý.
-Nedáš si s nami čaj? -Klobučník, prosím.
Musíš sa vrátiť k svojej rodine.
Čo vieš o mojej rodine?
Sú v nebezpečenstve.
Musíš ich varovať pred Dňom hrôzopomsty.
Netuším, o čom rozprávaš.
Ale ak ťa poslal môj otec, aby si ma prehovorila, nepodarí sa ti to!
Ak nepôjdeš za nimi a neudobríte sa, budeš to ľutovať. To viem naisto.
Možno neskôr.
Ja som o otca prišla.
A chýba mi každý deň.
Ak teraz odídeš, aj ty stratíš svojho otca.
Pre mňa je to už navždy.
Ale pre teba to nemusí byť navždy.
Ešte stále ho môžeš získať späť a potom budeš opäť sám sebou.
A klobučník presne ako on.
Posledné, čo chcem, je skončiť ako môj otec.
Tarrant, počkaj!
Tvoja rodina zmizne a ty nespravíš nič, aby si tomu zabránil!
Dobre. Sama ich teda budem varovať.
Pán Cylinder.
Ak vás môžem poprosiť len o chvíľu vášho času,
musím vám povedať niečo strašne dôležité.
Pán Cylinder.
Ospravedlňujeme sa.
Viete o nešťastí mojej sestry.
Ospravedlnenie nie je potrebné, vaša výsosť.
Celé Prčovo žiali nad dňom nešťastia vašej sestry.
Pádny deň, keď hodiny odbili 6.
Nikdy nezabudnem na tú zasneženú noc, keď si na námestí udrela hlavu.
My dve sme...
Tá chvíľa všetko zmenila.
Ale ak by sa nikdy nestala,
nenastal by deň Hrôzopomsty.
Klobučník by bol zachránený!
Prepáčte.
Kto bolo to zvláštne dievča?
Prepána.
Nebojte sa, chlapi. My to dokážeme!
Ale s ním nie.
Hlavu hore, Tarrant.
Teraz, keď tu bývaš, bude zábava.
Je čas na čaj!
Blikaj, blikaj, netopier Ukáž mi ten správny smer
Hore, tam nad...
Kto to je?
Zdravím vás, Podzemšťania.
Ja som Čas.
Nekonečný a nesmrteľný.
Stelesnenie samotného času.
Viem, že pre vás bude ťažké spracovať túto predstavu,
ale prosím, nech je váš údiv stručný a vecný.
-Vaše veličenstvo. -Teší ma, pane.
Hľadám zlodejku úbohého intelektu.
Jej vlasy...
Áno?
Žltkasté.
Jej meno...
Alica.
A čo od nej chcete?
Niečo mi vzala.
Nepoviem vám, čo to je. To nie je dôležité.
Je to maličkosť.
Nechápem, prečo okolo toho robíte taký rozruch.
O nič nejde. Musím ju získať späť.
Ale nie že by ma to trápilo.
Hneď ako sa bude dať.
Nech to dopadne akokoľvek, budem spokojný.
Dajte mi ju. Kto o nej vie?
Nuž, máte šťastie, ach, v pravý čas.
Pretože práve dnes
som Alicu pozval na čaj.
-Počkaj. Čo je to Alica? -Psst!
Čo keby ste si sadli
a môžeme čakať spolu.
Pri stole nie je miesto.
Nie je miesto. Nie je miesto.
Kopec miesta.
-Čaj pre hosťa. -Čas na čaj!
Užívame si tu nádherný Čas.
Dali by ste si koláčik?
Koláčik.
-Nie. -Takže...
Ak ste naozaj samotný Čas alebo čokoľvek podobné tvrdíte...
Koláčik. Koláčik.
...možno mi viete dať odpoveď.
Vždy som premýšľal, kedy je "čoskoro".
Ak ma naštveš, bude to večnosť.
Nie! To je nespravodlivé! To je nespravodlivé!
DEŇ pádu
Veľmi mi niekoho pripomína.
Nenapadá mi koho.
Myslím, že vyzerá trochu ako ty, braček.
Nezmysel! Je ohavný.
Vyzerá skôr ako ty.
Vráť sa!
Hej, Tarrant.
Tarrant. Sleduj.
Teraz ma vidíš. Teraz ma...
Počkaj chvíľu. Počkaj chvíľu. Nie!
Kam zmizol ten kocúr?
Mám ťa!
Bráň sa.
Naopak, ty sa bráň.
Je takmer 6.
Zdravím.
Máš veľmi peknú hlavu.
Ďakujem.
A pekná hlava si zaslúži veľmi pekný klobúk.
To hovorí môj otec.
Vyrába najlepšie klobúky v Prčove.
Chceš, aby ti nejaký vyrobil?
Poď. Dokáže vyrobiť hocijaký klobúk.
Čepiec, slamenák, párty klobúčik, fez, klobúčik, čiapku, kalpak alebo turban.
Zješ všetky koláčiky.
-Môžeš dojesť omrvinky. -Ja nechcem omrvinky.
Ak spolu nedokážete vychádzať,
nedostane koláč už ani jedna.
A teraz von z mojej kuchyne.
Poklusom!
Je to pravda, že zahojíš všetky rany?
Čas je na mojej strane.
A prečo na nikoho nečakáš?
Naozaj si neviem nájsť čas.
Škersur.
Kde si bol? Meškáš.
Vlastne som prišiel na čas.
Čas mám vo svojich rukách.
Vážne si vy, pochabí trkvasi,
myslíte, že som tieto lacné rýpavé poznámky ešte nepočul?
Vaše pokusy o posmech vyšli naprázdno.
Pozrite. Ten čas ale letí.
Dosť!
Nebudem strácať seba.
Ja si užívam úžasný čas?
Otec, pozri. Zákazníčka s krásnou hlavou,
priamo tu.
Po akom klobúku piští vaše srdce, madam?
Po niečom...
S pierkami?
Po niečom...
S gombíkmi?
Dobré popoludnie, slečna.
Dobré popoludnie, pane.
Úlohou klobúka je vyhovovať kritériám spoločnosti.
Nie byť na zábavu.
Otec...
Mám tu niečo zábavné.
Čo to je?
Je to klobúk.
Tarrant, dal si ju naopak.
-Prestaň. Pokazíš ho. -Nechaj ma dokončiť.
No teda.
Ach, nuž.
Zajtra
ti presne ukážem, ako sa vyrába poriadny klobúk.
Tarrant?
Si k nemu príliš tvrdý, Zanik.
Klobučníctvo je vážna vec.
Nedovolím, aby jeho ľahkovážne nápady stáli v ceste jeho potenciálu.
Takže.
Áno.
Áno, myslím, že tento klobúk vám sadne
-dokonale. -Veľmi vám ďakujem, pán Cylinder.
Ale teraz už naozaj musím ísť.
Prajem vám krásny večer.
Kde je?
Čo to robíš?
Nič.
Kedy príde?
Nuž...
Vlastne som nepovedal, že príde,
priateľu.
Hovoril som len, že som ju pozval.
Veľmi dobré. Veľmi šikovné.
Skvele zahrané, pane.
Skvele zahrané.
Ďakujem.
Predtým ste sa ma pýtali, kedy je "čoskoro"?
Tak ja vám skúsim vysvetliť, kedy je teraz, dobre?
Teraz je...
presne 1 minútu pred časom na čaj.
A kým k vám malá Alica nepríde na čaj,
navždy bude 1 minútu pred časom na čaj
pre vás a vašich...
...ťuťmákov.
Pozor.
Užívajte si prítomnosť.
Teraz som uvidel jeho pravú podstatu, však?
Čas odísť.
Musím získať naspäť Chronosféru.
Nemôže byť ďaleko.
Aký zvláštny chlapík.
Aký džentlmen.
Dovidenia.
Neverím, že to práve povedal.
A vy?
Neverím, že to práve povedal.
Čo to?
Nemôžem sa ani len pohnúť.
Počkať! Čo to urobil?
Ten darebák nás všetkých zastavil 1 minútu pred časom na čaj.
Navždy bude čas na čaj!
Tu máte, mravčeky.
Váš nový domov.
Čo som vám dvom povedala?
Už žiadne koláčiky.
Ja som žiadne koláčiky nejedla.
Prečo máš teda pod posteľou omrvinky?
Ona ich tam dala.
Dala si ich tam, Mirana?
Urobila si to. Povedz jej to!
Povedz pravdu, Mirana.
Zjedla si koláčiky a dala si kôrky tam?
Nie.
Urobila si to! Klameš!
Koláčiky sú pod tvojou posteľou.
Neobviňuj sestru.
Nie, to je nespravodlivé! To je nespravodlivé!
Úder šiestej!
Hodiny.
Udrie si hlavu!
Nie!
Moja hlava.
Hlúpe ruže.
Princezná.
Ale nie.
Hlavu máte v poriadku, slečna?
Opatrne. Začína napúchať.
Ale nie.
Iracebeth?
Iracebeth!
Kde je?
Miláčik!
-Ocko, bolí ma hlava. -Chyť sa ma okolo krku.
Mirana!
Videli ste to?
Áno. Bol to škaredý pád.
Minulosť nemôžeš zmeniť.
Hoci si trúfam povedať, že by si sa z nej mohla niečo naučiť.
Prvý klobúk, ktorý som vyrobil.
Myslel som, že ho už dávno odhodili.
On si ho nechal.
Je nemožné, aby tu bol, a predsa...
Tu je.
Takže ak prežil tento klobúk,
musela prežiť aj moja rodina.
MŔTVI PODZEMŠŤANIA
Higgens.
Highbottom.
Ešte tu nie je.
Žiadni Cylindrovci.
Sú nažive.
Sú nažive!
Tvoja hlúposť
ma ohromuje.
Nemáš ani predstavu, aká ľahkomyseľná
si bola.
Aké nebezpečenstvá si spôsobila.
Čo budeme robiť?
Rýchlo! Kde je manuál? Kto má manuál?
Teraz potrebujem tú Chronosféru.
Musí sa vrátiť do Veľkých hodín.
Ale Deň hrôzopomsty.
Použijem ju už len raz.
Musím zistiť, čo sa stalo s Cylindrovcami a zachrániť ich.
Ty nikoho nezachrániš. Kamkoľvek pôjdeš, nájdem ťa.
Veľké hodiny nesmú zastať.
Pred Časom sa nedá utiecť.
Prepáčte.
Ale musím zachrániť Klobučníka.
Alica! Alica!
Vráť sa s mojou Chronosférou...
To je mladá Kingsleighová.
To dievča sa zbláznilo. Odveďte ju.
Priviažte ju, mládenci.
Alica?
Kde to som?
Si v zariadení.
Ako dlho som tu?
Nie dlho.
Našli ťa v izbe na poschodí u Ascotovcov.
Dal ťa sem odviesť Hamish.
Správala si sa veľmi čudne.
Vraj si sa snažila vliezť pod nábytok.
A hovorila si o atmosfére?
Chronosféra!
Klobučník!
Presne tak, slečna Kingsleighová.
Musím sa tam vrátiť.
Tak sa na to pozrime.
Podráždená,
rozrušená, sklony fantazírovať.
Učebnicový prípad ženskej hystérie.
Niektorí tvrdia, že sa nedá liečiť.
Ja som iného názoru.
Ale mne nič nie je.
Ľahnite si, Alica.
Ľahnite si.
Doktor Bennet, je to nevyhnutné?
-Určite existuje iný... -Pán Harris.
Nemôžem tu byť!
Harris, postarajte sa o pani Kingsleighovú.
Musím sa tam vrátiť!
Čaká nás práca.
Nebojte sa. Alicu dáme čoskoro do poriadku.
Kam som dal...
Doktor Bennet, musím namietať.
Alica.
Bež!
Nie!
Nedovoľte jej ujsť! Rýchlo!
Ak som sa za 3 roky na mori niečo naučila,
bolo to uviazať prekliato dobrý uzol.
Hej!
To je môj koč!
Nemôžete si ho vziať!
Prepáčte!
Priznávam sa k šialenstvu.
Vydržte, Cylindrovci.
DEŇ hrôzopomsty
CYLINDER KLOBUČNÍCTVO
Cylindrovci!
Nie!
Pomsta je moja.
Ona ich vzala.
Nabudúce.
Klobučník.
Klobučník!
Tvoja rodina je nažive!
Sotva tiká.
Bojíme sa, že si prišla príliš neskoro.
Klobučník!
Stráca sa.
Nedokážem sa naňho takto pozerať.
Poď, Mally. Rozlúč sa, Alica.
-Poďme. -Áno.
Prosím, prebuď sa, Klobučník. Prosím.
Prebuď sa.
Prosím, prebuď sa.
Teraz už viem, čo to znamená.
Vyrobil si to pre svojho otca, keď si bol malý.
Znak tvojej lásky a myslel si si, že ho zahodil.
Ale on ho celé tie roky mal.
Nechal si ho.
A teraz potrebuje tvoju pomoc.
Veľmi ma to mrzí.
Myslela som si, že je to nemožné.
Mala som ti veriť.
Ty mi veríš?
Vždy ti budem veriť.
Si to ty, však?
Spoznal by som ťa kdekoľvek.
Ty si Alica.
Klobučník.
Tak veľmi si mi chýbal.
Aj ty mne, drahá.
Ale ak je moja rodina stále nažive,
prečo neprišli domov?
Pretože ich drží ako zajatcov
jediná osoba natoľko krutá, aby ich väznila
celé tie roky.
Prekliata veľká hlava.
Nájdem Červenú kráľovnú a privediem svoju rodinu domov.
Haló!
Čo si myslíte, miláčikovia?
Ach, kopte, kopte, kopte. Pracujte, pracujte, pracujte.
Zemetrasenie.
Kde si, dofrasa, bol?
Kde je Alica?
Kde je moja Chronosféra?
Skočila do zrkadla.
Je preč.
Čo? Dovolil si jej ujsť?
Nie.
Musím ju nájsť.
-Kde je? -Odkiaľ mám vedieť, kde je?
Lebo je tvoja nepriateľka.
Mrmlala...
Niečo o...
Cylindrovcoch.
Povedala, že ich ide zachrániť.
Čo by to mohlo znamenať?
Ja presne viem, čo to znamená.
Stráže!
Chyťte ho.
Vieš, odteraz, najdrahší,
to tu vediem ja.
Spadol som!
Alica.
Mirana.
Moja rodina je tam. Viem to!
Dobré nebesia!
Kadiaľ sa ide hore?
Je tam veľa schodov.
Je toto chvíľa, kedy...
Sa rozdelíme.
My sa rozdelíme spolu.
Je to veľmi veľký hrad.
Možno, ak by sme sa nerozdelili...
No teda.
Mne už teraz došiel dych.
Pani Cylindrová?
Cylindrovci? Cylindrovci?
Jejdanenky!
Táto je zamknutá.
Aj táto.
Toto je posledná miestnosť.
Musí sa k nim ísť tadiaľto.
Skrátka to viem.
Otec? Mama?
Je tu niekto?
Nie sú tu?
Nie sú tu.
Ale ja som si bol istý, že tu budú. Cítil som to.
Mrzí ma to.
Otec!
Mama!
Všetci ste tu!
Malilinkí, ale ste to vy.
Zdravím ťa, Alica.
Vezmite jej to!
Nie!
Veľmi pekne ti ďakujem.
Práve si mi priniesla najmocnejší nástroj v celom vesmíre.
Spolu s tvojimi najmilšími priateľmi.
A mojou najdrahšou nepriateľkou.
Racie!
Ticho!
Vedel som, že máme zostať spolu. Pozri sa na nás!
Uväznení v obrovskom rastlinnom žalári.
Čo sa stalo vám?
Počkajte! Vaše veličenstvo, prestaňte!
Nemôžete zmeniť minulosť! Verte mi, snažila som sa o to.
Ach, Alica, vždy si bola jedna únavná, drzá, vyrušujúca osoba.
Keď sa vrátim,
odseknem hlavy všetkým tvojim priateľom.
A potom ju odseknem tebe. Ta-tá.
Poďme.
Nesmie stretnúť samu seba.
Inak všetko zničí!
Teraz si spomínam, prečo ju nemám rád.
"Ako udržať Hodiny pri chode, keď ste na to sami."
Samozrejme!
Sekundy, Minúty...
Pokračujte na strane 347!
Je čas
pre Hodinu!
Je Čas.
Všetko je to moja vina.
Ukradla som Chronosféru.
Myslím, že ju budeš musieť ukradnúť ešte raz.
Zjedla môj frniak.
"A moje prsty..."
"... a môj lakeť!"
Ďakujeme.
Podľa mňa vyzeráš bez svojho frniaka celkom fešácky.
Absolútne reďkúzelne.
Prestaň s tým.
Čo budeme robiť?
Áno, aký je plán?
Teraz je to na tebe, Alica.
Odveďte Čas do jeho hradu.
Klobučník a ja sa pokúsime získať späť Chronosféru
a znovu nastoliť poriadok vo vesmíre. Rozumeli ste?
-Áno, samozrejme! -Chápem.
Na čo čakáte? Poďme!
Kde to sme?
Vieš, kde sme.
Prečo máš teda pod posteľou omrvinky?
Ona ich tam dala.
Dala si ich tam, Mirana?
Urobila si to.
Povedz jej to!
Povedz pravdu, Mirana.
Zjedla si koláčiky a dala si kôrky tam?
-Nie. -Nie.
-Racie, nie! -Si klamárka!
Klamárka! Klameš!
To nemôže byť dobré.
Musíme hneď ísť!
Zasiahla do minulosti.
Teraz nás už zachráni len vrátenie Chronosféry!
Pomaly nás to dobieha.
Alica?
Všetci sa držte.
Ja sa nechcem držať!
Chronosféra!
Priniesla ju späť!
Bež, Alica!
Možno sa im to naozaj podarí.
Poď za mnou. Tadiaľto.
Mám ťa, maličký.
Tik-tak, tik-tak. Musíme zachrániť Veľké hodiny.
Neopustím ťa.
Pane, pane! Vydržte, pane! Je tu!
Dievča, ktoré vás oklamalo a spravilo z vás úplného idiota!
Alica!
Klobučník!
Zbohom, braček.
Braček, zbohom.
Užíval som si každú chvíľu s vami všetkými.
Pozor!
Na rade je Čas.
Nestihne to!
Potrebuje viac času, pane!
Ešte som svoj posledný tak netikol!
Zdá sa,
že môj neporaziteľný stroj
je v skutočnosti
poraziteľný.
Prepána.
Zmeškal som niečo?
Ste v poriadku?
Áno.
Wilkins.
Wilkins!
-Wilkins! -Áno, pane.
Ach! Tu si.
Prestaň tu postávať.
Máme veľa práce.
Nepotrebujete náhodou komorníka, slečna?
Wilkins!
Dokázali to! Dokázali to!
Hurá, Alica! Vždy som to dievča mala rada.
Nechaj ma!
Prečo sa to vždy stane mne?
Prečo ma nikto nemá rád?
Ja ťa mám rada, Racie.
Nie, nemáš!
Toto celé je tvoja vina.
Ja viem.
Zjedla som koláčiky a klamala som.
Mala som skrátka povedať pravdu a nič z tohto by sa nestalo.
Veľmi ma to mrzí.
Ak nie je príliš neskoro...
Prosím, odpusť mi.
To je všetko, čo som kedy chcela počuť.
Naozaj, len to.
Vaše veličenstvo...
Prepáčte, že vás vyrušujem.
Moja rodina sa nachádza
v trochu nepríjemnej situácii.
Samozrejme.
Vždy som milovala maličké veci.
Zjedz ma
Ďakujem.
Ale nie príliš veľa. Buďte opatrní.
Vynikajúco, chlapče. Výborne.
Ach, moja rodina.
Moja drahá rodina.
Mama.
Ty, otec.
Nechal si si môj modrý klobúk.
Vyrábam klobúky, otec.
Som klobučník.
Vždy som vedel, že ním si, chlapče.
Všetko je v poriadku.
Áno?
Viem, že ste sa ma snažili varovať.
Ale ja som nepočúvala.
Prepáčte mi to.
Myslela som si, že Čas je zlodej,
ktorý kradne všetko, čo mám rada.
Ale už chápem, že najprv dávate, kým vezmete.
CHARLES KINGSLEIGH, VÁŽENÝ PÁN
A každý deň je dar.
Každá hodina, každá minúta, každá sekunda.
Padlý vojak.
Asi chceš, aby som ho opravil.
Nie.
Chcem vám ho dať.
Hovorieval, že sa oplatí robiť len to,
čo robíme pre druhých.
Myslím, že by ste sa mu páčili.
Hovorí sa, že čas nie je dobrý priateľ nikoho.
Ale ja si ťa budem pamätať vždy.
A, prosím ťa,
nevracaj sa.
Alica.
Ach, Alica.
Rozhodne musíš spoznať moju rodinu.
Napokon, ty si tá, ktorá ich zachránila, však?
Fantasticky sa spolu zabavíme.
Ale, samozrejme, ty máš svoju vlastnú rodinu,
však?
Veľmi dôležitá vec, rodina.
Každý má len jednu.
Ach, Klobučník.
Bojím sa, že ťa už nikdy neuvidím.
Moja drahá Alica.
V záhradách spomienok...
V paláci snov...
Tam sa my dvaja stretneme.
Ale sen nie je skutočnosť.
A kto dokáže povedať, ktoré je ktoré?
Dokázala si to, Alica.
Nemožnú vec.
Nebola taká nemožná ako rozlúčka s vami, priatelia moji.
Dovidenia, Klobučník.
Dovidenia, Alica.
A teraz, prosím. Právny dokument o lodi vášho manžela.
Len to tuná podpíšte
a dom je váš.
Pán Harcourt,
čas sú peniaze.
Obávam sa, že tým čas rozhodne nie je.
Alica!
Čas má mnoho podôb, Hamish, no peniaze to nie sú.
A nie je ani nepriateľ, mama.
Kde si sa tu vzala?
Prešla som cez stenu.
Možno nedokážem zmeniť minulosť, ale viem sa z nej poučiť.
Podpíš tie dokumenty, mama.
Chceš, aby som ich podpísala?
A čo bude so Zázrakom?
Je to len loď. Vždy bude ďalšia.
Ale ty si moja mama a si len jedna.
Takže si sa rozhodla, že budeš úradníčka?
Vedel som, že to spravíš.
Tvrdohlavá, netvrdohlavá.
Nie ste príjemný človek, Hamish.
Som rada, že si vás moja dcéra nevzala.
Pani Kingsleighová.
Pani Kingsleighová! Nie, to nesmiete!
Nesmiete! Nesmiete!
Alica môže robiť, čokoľvek si vyberie.
A ja takisto.
Pekný deň.
Mama!
CELÝ SVET
Vyššie.
Dokonalé! Ďakujem, páni.
KINGSLEIGHOVÁ - KINGSLEIGHOVÁ
Ascotovcov do roka vytlačíme z biznisu.
Mama!
Loď je plne naložená, kapitánka.
Vydáme sa na dámsku plavbu Kingsleighová a Kingsleighová?
Čas a odliv na nikoho nepočkajú, pán Harcourt.
Ani na ženu.
Kapitánka na palube.
Spustite plachty.
DisNEy ALICA V KRAJINE ZA ZRKADLOM
VENOVANÉ NÁŠMU DRAHÉMU PRIATEĽOVI
ALANOVI RICKMANOVI 1946 - 2016
Čas ísť.