UNDERET LONDON
lMALACCASTRÆDET 1874
Rev til begge sider!
Sandrev eller klipperev!
Kaptajn, de malaysiske pirater har omringet os.
Vi må overgive os.
Selv hvis vi overgiver os, risikerer vi at lade livet, hr. Phelps.
Grundt vand.
Fremad for fulde sejl!
Kaptajn! Skibet vil støde på grund.
Det er umuligt.
De kender min holdning til det ord.
Fulde sejl. Fulde sejl!
Fulde sejl, drenge.
Fulde sejl!
Læg roret hårdt bagbord!
Hvis vi lægger roret bagbord for fulde sejl, kæntrer vi.
Nemlig!
Drenge, få de sejl ned! Vi har ikke hele dagen!
Hold fast, alle sammen!
Det er for grundt.
Vi skal bruge fulde sejl!
Will! Hold fast, dreng! - Hjælp!
Nu kæntrer hun.
Hold fast, drenge!
De klarede det, kaptajn!
Man opnår kun det umulige ved at tro på, det er muligt.
Sæt kursen mod London, Harper.
Vores arbejde her er fuldført.
Splejs storbrasen, drenge! Nu skal vi hjem!
ALICE I EVENTYRLAND: BAG SPEJLET
GenerationX DKs #1!
HELE VERDEN CHARLES KINGSLEIGH
Udgivet på: www.hounddawgs.org
Kaptajnen går i land.
Kaptajn.
Mor.
Så er du her. Endelig.
Frøken Kingsleigh? De og Underet har været ventet i over et år.
Der var komplikationer.
Pirater og deslige. Hovedbogen er i min kahyt.
Meddel venligst Lord Ascot, at jeg ønsker at se ham straks.
Lord Ascot gik desværre bort, mens De var på havet.
Titlen er gået i arv til hans søn.
Hamish? - Så sandelig.
Nu bestyrelsesformand.
Hvor ulykkeligt.
Du skrev så sjældent.
Jeg ved knap nok, hvor du har været al den tid.
Mor, Kina er storslået.
Vi fulgte Yangtzefloden dybt ind i landet.
De fleste havde aldrig før set et menneske med lyst hår.
Var du aldrig bange? - Jo.
Men så tænkte jeg bare på far. - Du lyder som ham.
Jeg savner ham.
Det gør jeg også. Men årene glider hastigt forbi mig nu.
Tiden er en ond mester.
Tiden er en tyv. Og en skurk.
Jeg hører, at familien Ascot fejrer Hamishs titel i aften.
Perfekt. Vi tager med.
Invitationen er vist gået tabt i posten.
Vrøvl. Lady Ascot sagde, at vi altid var velkomne.
Jeg vil stille Hamish et forslag. - Hamish giftede sig sidste år, Alice.
Han er kommet sig over din afvisning. - Et forretningsforslag.
Rejser du igen? Allerede?
Der er sager her, som ville have gavn af din opmærksomhed.
Efter min næste rejse skal du ikke bekymre dig om noget.
Må jeg være bekymret for i aften?
Gid du havde valgt den gule kjole.
Er den god nok til Kinas enkekejserinde, -
- er den god nok til familien Ascot.
Skal du altid være så stædig? - Nej. Men det er nu sjovere.
Hvad er det dog, hun har på? - Det er Kingsleigh-pigen.
Undskyld mig.
Skændeligt. - Cirkusartist.
Frøken Kingsleigh?
Hvad laver De her? - Jeg vil afrapportere til Lord Ascot.
Udmærket.
Følg med.
Helen. Sikke en overraskelse.
Alice. Velkommen hjem.
Vi frygtede, du aldrig ville komme hjem med vores skib.
Mit skib. Godaften, Hamish. - De bør titulere min mand Lord Ascot.
Det er trods alt titlen, vi fejrer denne aften.
Frøken Kingsleigh, det er min hustru, Alexandra.
Den nye Lady Ascot.
Hamish fortæller, De har rejst rundt i verden i tre år.
Jeg er netop vendt hjem.
Hvordan var den så?
Verden? - Ja.
Yderst fornøjelig. De skulle se den engang.
Jeg beklager afbrydelsen, men jeg kommer for at afrapportere.
Naturligvis.
Følg mig, frøken Kingsleigh.
Også Dem, hr. Harcourt.
Må jeg præsentere frøken Alice Kingsleigh?
Frøken Kingsleigh, bestyrelsen.
Godaften, mine herrer.
Verden har åbnet sig, men vi må handle hurtigt.
Yderligere ekspeditioner ad Wu-floden ...
Jeg beklager, frøken Kingsleigh. Der bliver ikke yderligere ekspeditioner.
Hvad?
Men der er en stilling på vores kontor.
De vil begynde i arkivet, -
- men med tiden ...
Det handler ikke om Kina, vel?
Det er, fordi jeg afslog Deres frieri.
Jeg beklager, men vi kan ikke gøre mere for Dem.
Intet andet selskab ansætter kvinder på kontoret.
Og da slet ikke som kaptajner.
De kan ikke gøre det her.
Jeg ejer 10 % af selskabet.
Deres far gav mig de aktier.
Jeg må korrigere Dem. Han gav dem til Deres mor, -
- som solgte mig dem for et år siden, mens De var væk.
Sammen med obligationerne på huset. - Hendes hus?
De obligationer, vi vil indfri Deres skib for.
Men det var min fars skib. - Så sandelig.
Overdrag skibet, -
- og få huset tilbage.
Mød op på kontoret mandag morgen, så vil De modtage løn og pension.
Og afstå Underet?
Ellers kan vi ikke hjælpe Dem. Eller Deres mor.
Alice.
Alice! - Hvor kunne du sælge vores aktier?
Alt, jeg gør, gør jeg for dig, Alice. Så du kan få et anstændigt liv.
For fem minutter siden var jeg kaptajn. - Damer skal ikke være kaptajner.
Du har tiden imod dig, og du sløser med den.
Engang troede jeg, at jeg kunne gøre seks umulige ting inden morgenmaden.
Det var en barnlig drøm, Alice.
Underet er bare et skib.
Det er ikke bare et skib.
Det er fars skib.
Det er alt det, han elskede.
Alt det, jeg elsker.
Han ville aldrig have ladet det ske. - Han er her ikke længere!
Du kan ikke få alt til at gå efter dit hoved.
Det må enhver kvinde sande. Det måtte jeg også.
Det sidste, jeg vil, er at ende som dig.
Overdrage Underet?
Og opgive det umulige?
Hvem vil jeg så være?
Du er Alice, selvfølgelig.
Absolem?
Absolem.
Hun havde sejlet på floden i månedsvis og var påklædt som en indfødt.
Det kan få selv en mand til at opføre sig underligt.
Vent! - Helt som sin far.
Utvivlsomt en stor mand, men ganske sindsforstyrret.
Æblet er ikke faldet langt fra stammen.
Absolem.
Mystisk.
Den er låst. Der er en derinde.
Hvem er derinde?
De har ikke adgang til værelset!
Få fat i nøglen!
Lord Ascot, der er nogen på Deres fars kontor.
Mystiskere og mystiskere.
Åh nej! Ikke igen!
Alle mine heste, alle mine mænd. Red ham!
Alle brikkerne samles først.
I en bunke herovre.
Hvordan ser jeg ud? Jeg kan tåle sandheden.
Han er vist slået ud. - Han er en tom skal uden indhold.
Den æggevits går på krykker.
Mener du æggehvide?
Forny dig. - Jeg vil være taknemmelig, hvis ...
Undskyld.
Klodset som altid og dobbelt så dum.
Jeg troede aldrig, du ville regne den ud.
Absolem.
Unge dame, vi skal bruge det der. - Jeg væmmes ved jer!
Du har været for længe væk, Alice.
Og han er også snart væk.
Hvem vil være væk? Hvad er der sket?
Alt bliver klart med tidens fylde.
Men nu skal du skynde dig.
Og pas på, hvor du træder.
Hej!
Alice. - Åh, Alice.
Gudskelov, du endelig kom.
Det er hende pigen igen.
Alice. - Du er tilbage.
I skal ikke være søde mod hende. Hun kommer for sent.
Kommer jeg ubelejligt?
Tværtom. Vi var bange for, at du slet ikke kom.
Hvad er faren? - Hattema'ren.
Hattema'ren er i faren.
Hvabehar? - Ej velbevaren.
Tweedler ...
Han er gal. - Hattemageren?
Det ved jeg. Det er hans megethed.
Det er det, der gør ham ...
... til ham.
Men han er blevet mørkere, mindre munter.
Ler end ikke i få sekunder.
Vi kan ikke vriste et smil ud af ham.
Vi håbede på, at du vil hjælpe os med at redde ham.
Hvad er der sket? - Der var en voldsom storm.
Vi vovede os ud i skoven for at undersøge sagen.
Kom nu, firbenede ven.
Apport!
Din tur.
Apport, vovse.
Hattemageren var fuldstændig hattet.
Indtil ...
... den blå papirhat ...
... mindede ham om ...
... familiens tragedie.
Dræbt af Jabberwock på Horribelig-dag ...
... for mange år siden.
Han er ikke længere sig selv.
Hvis noget kan få ham til at blive sig selv igen, er det synet af dig.
Ja. - Så sandelig.
Jamen ... hvor er han?
Gå væk!
Du må ikke komme ind.
Hattemager, det er mig.
Alice.
Du er dig. Og du er her.
Du er da dig, ikke?
Jo, hattemager.
Godt.
Du er den eneste.
Men du har altid været Alice.
Og derfor ved jeg, at du vil tro på mig.
Jeg har savnet dig, Hattemager.
Det er min familie, Alice.
Din familie?
Ja. Min familie.
Som jeg mistede for mange år siden.
Eller det troede jeg.
Se.
Jeg fandt den her.
Den første hat, jeg lavede.
Jeg troede, den for længst var blevet smidt ud.
Den kan umuligt være her, og dog ...
... er den jo her.
Så hvis denne hat har overlevet, må min familie også have overlevet.
Hattemager, det ...
Jeg troede, jeg ikke var Hightopp-navnet værdig.
En meget alvorlig mand, min far.
Vi skændtes så frygteligt.
Jeg nåede ikke at undskylde, mens tid var.
Men det her betyder, at jeg kan gøre det godt igen.
Hattemager ...
... din familie ...
Du ... tror da på mig, ikke, Alice?
Jeg vil gerne.
Hattemager!
Du er ikke rask. Hvad kan jeg gøre?
Naturligvis.
Min Alice ...
... kan få min familie tilbage til mig.
Men ...
... sagen er jo den, Hattemager ...
... at din familie døde.
For længe siden.
Det har du selv fortalt mig.
Ingen kan få dem tilbage.
Ingen bortset fra dig.
Jeg er ked af det.
Men det ...
Det er umuligt.
Du ...
... er ikke dig.
Lad nu være. - Ud med dig.
Jeg ved ikke, hvem du er.
Du er ikke min Alice.
Min Alice ville tro på mig.
Hattemager!
Hattemager, kom nu! Vær nu sød!
Vi må gøre noget. Han er frygtelig syg.
Jeg er bange for, han er ... døende.
Du godeste.
Åh, du godeste. - Nej.
Vi må ikke miste ham, Alice.
Jeg kan gøre ham rask ved at få hans familie tilbage.
Men det er jo ikke muligt.
Medmindre det er. - Hvad?
Medmindre der var en udvej.
Nej, nej, nej. Det må De ikke. - Hvad?
Det er en farefuld færd. Det kan jeg ikke bede om.
Hvad?
Alice.
Du må rejse tilbage i tiden.
Åh nej.
Tag tilbage til fortiden og red Hattemagerens familie.
Hvis hans vrangforestilling bliver sand, vil det gøre ham rask igen.
Tage tilbage i tiden? Hvordan?
Kronosfæren. - Krono-hvad-for-en?
Kronosfæren.
Mekanismen, der får Alle Tiders Store Ur til at gå.
Det siges, at den også kan lade dig rejse over Oceaner af tid.
Ingen af os kan bruge den. Vi har allerede været i fortiden.
Og hvis fortidens jeg ser dit fremtidige jeg ...
Hvad sker der så?
Det er aldrig sket.
Men man siger, at hvis det skete, ville alt blive fortid.
Det lyder meget farligt. - Også i den grad.
Fordi du ikke er herfra, er du den eneste, som kan bruge den.
Det er ikke umuligt, det er kun ...
... u-muligt.
Haps!
Hattemageren er min sandeste ven.
Har han brug for mig, vil jeg hjælpe ham. Uanset hvad.
Alice!
Modigt. - Jeg vidste, hun ville hjælpe.
Præcis hvor er denne kronosfære?
I Tidens hænder. Den er hans.
Undskyld, men er Tiden en han?
Han lever i uendelighedens tomrum, i evighedens slot.
Du skal igennem her og 1,6 kilometer længere end pendulet.
Virkelig koldt.
Find Tidens slot, lån kronosfæren, rejs tilbage til Horribelig-dag, -
- red Hattemagerens familie fra døden for at redde Hattemageren.
Og forsøg at lade være med at ødelægge fortiden, nutiden eller fremtiden.
Jeg ville bare hjælpe.
Hvad kunne dog gå galt?
Far i held, Alice.
Hattemageren regner med dig. - Det gør vi alle sammen.
Hallo?
Er her nogen?
Hallo?
Dumme mig-formede korridor.
Er der da ingen ende på denne dag?
Den klistrer til mig som et par svedige trikotbukser.
UNDERLANDSSÅTTER LEVENDE
Hvem er gået i stå?
Hvem har tikket sit sidste tak?
Takket sit sidste tik?
Brilliam ...
... Hinkle.
Brilliam Hinkle.
Din tid er omme.
Nu lægger vi dig væk ...
UNDERLANDSSÅTTER DØDE
... på rette plads, i alfabetisk orden.
Higgens.
Highbottom.
Ikke her endnu.
Highturn.
Highview, Himmelby.
Hinkle.
Jeg håber, du var lykkelig. Jeg håber, du brugte din tid godt.
Godnat.
Hvem der? Jeg så dig godt.
Hvordan kom du ind? Det er umuligt.
Kom ud, din lille sprællende orm.
Nå, det er en pige. - Undskyld, ærede herre.
Undskyld, jeg forstyrrer, men må jeg få et øjeblik af Deres tid?
Tid?
Unge dame ...
Jeg er ...
... Tiden.
Den uendelige ...
... den evige ...
... den udødelige ...
... den umålelige.
Medmindre man har et ur.
Så da jeg er Tiden, må jeg give noget af mig selv -
- for at kunne give mig til dig.
Kan du følge mig? - Ja.
Er det rigtigt?
Lover du at fatte dig i korthed? - Jeg kan ...
Hvis der er én ting, jeg hader, er det ...
... folk som ikke kan, vil eller ...
... magter at forme korte sætninger.
Min ven er i livsfare. - Ikke alt det vås!
Jeg har vigtigt arbejde, der venter.
Hør nu!
De har ikke besvaret mit spørgsmål.
Ét minut. Hvorfor har du en falden soldat i din lomme?
Vis mig ham.
Han er gået i stykker. Kaput.
Det var min fars. Jeg skiller mig aldrig af med det.
Til sidst må man skille sig af med alt, min kære.
Se.
Det pragtfulde Alle Tiders Store Ur.
Han er mig og vice versa.
Og alt, der var, og fremtids tidsslag.
Det digt fandt jeg på.
Husk nu en livlig fremtoning.
Wilkins! - Ret ryggen, blikket lige frem.
Hvordan har min uovervindelige maskine det?
Den ... - Stille!
Tal kun, når du bliver spurgt.
Han blev spurgt. - Vås!
Maskinen, Wilkins. Hvordan har den det?
Goddag.
Og hvem er du så?
Miniaturehåndværkerne er mine sekundanter.
Mystisk! Og hver sekundant tæller vel.
Gid det var så vel.
De er temmelige ubegavede.
Det var ikke pænt sagt. Undskyld.
Jeg sagde det jo. Idioter.
Kom.
Til spørgsmålet. Hvad er det? Du har præcis ét minut.
Det drejer sig om Hatte...
Tarrant Hightopp. En af mine bedste venner.
Han tror, at hans for længst afdøde familie stadig lever.
Det gør de selvfølgelig ikke, -
- for Jabberwock dræbte dem på Horribelig-dag.
Jeg dræbte Jabberwock på Jubeltastisk-dag.
Og jeg vil gerne låne kronosfæren. Det er vigtigt ...
Kronosfæren. - Det var ikke et minut.
Du vil låne den.
Hapse den. Tilrane dig den.
Ja.
Du beder om lov til ...
... at nedbryde historien.
Kronosfæren er Det Store Urs drivkraft.
Men jeg skal bruge den. Uden den får Hattemageren det aldrig bedre.
Wilkins! Wilkins!
Dumme dør. Kaldte De, ærede herre?
Wilkins, fjern venligst dette ...
... pattebarn med smørblomsthåret.
Skal straks ske. Ingen indtrængende personer.
Tak for Deres Dem. - Kom så.
Mit hvad? - Deres tid.
Unge dame ... du kan ikke ændre fortiden.
Men jeg vil vove den påstand, at du måske kan lære af den.
Kom så med dig.
Den næste generation.
Gå så tilbage samme vej, som du kom.
Helt ned for enden.
Wilkins! - Javel, ærede herre!
Min liebchen er her!
Jeg kommer! - Skynd dig! Hurtigt!
Godt, så er det nu. Ding, ding. Sekundanterne ud!
Tilbage. Ind på række!
Deres Højhed. - Deres Majestæt!
Deres Majestæt. Min herre venter Dem i salonen.
Skal jeg melde Deres ankomst?
Nej, det er ligegyldigt. Det gør jeg selv.
Tik Tak! Hvor er du?
Tik Tak! - Jeg er på vej, elskede.
Gave! - Naturligvis.
Skattemus ...
... jeg må sige, at dit hoved ser meget, meget stort ud i dag.
Jeg overrækker dig en gave lavet af den rene og skære kærlighed.
Og en smule metal og træ, selvfølgelig.
Jeg ved jo, at du elsker småbitte ting.
Jeg vil skatte den for evigt.
Godt.
Åh nej.
Kronosfæren.
Hvad er det, som plager dig, min egen?
Du ved, hvad jeg ønsker mig.
Men, min due, jeg har allerede gjort så meget for dig.
Ja ja, det er udmærket. Kan du ikke se det?
At ...
... med min store hjerne ...
... og din ...
... lille kronosfære ...
... kunne jeg få hævn over min søster.
Og vi kunne herske over fortiden, nutiden og fremtiden.
Du beder om det umulige, min egen.
Jeg kan ikke give dig kronosfæren.
Jo, hvis du elskede mig.
Ingen elsker mig.
Ingen frygter mig.
Jeg elsker dig skam. Kys?
Åh nej.
Det Store Ur.
Wilkins! - Lige bag Dem, herre.
Tik Tak!
Sekundanter bliver til Minutter.
Tik Tak!
Forlad mig ikke, mens jeg surmuler!
Hvad er der med dig? - Kronosfæren.
Alice.
Nej! Stands hende!
Stands hende dog, I tåber!
TRÆK I MIG
Hvilken idiot skrev det på den? - Det gjorde De, min herre.
Tak, fordi du indrømmer din fejl.
Idiot!
Hvordan styrer jeg den?
Stands! Stop!
Stop, din lille mus!
Nej. Nej!
Hvordan ser jeg ud? Jeg kan tåle sandheden.
Han er en tom skal uden indhold.
Den er ligesom et skib.
Kurs ret frem.
Kom nu, firbenede ven. Apport!
Hattemageren!
Kebek DAG
Bare rolig, Hattemager. Jeg redder dig og din familie.
Alice?
Den Alice?
Min Jabberbabywocks morder?
Selve årsagen til, at jeg blev forvist fra mit kongerige?
Den Alice? - Idiot!
Jeg vil have hendes hoved!
Har De det godt, min herre? - Det er begyndt.
Uden kronosfæren vil Det Store Ur bryde sammen.
Tiden selv, jeg, vil gå i stå, og alle i Underland vil dø.
Sagde De dø?
Wilkins, sørg for, at Det Store Ur bliver ved med at gå.
Mig? Det sagde jeg højt, ikke? Jeg mener: Naturligvis, ærede herre.
Og jeg må finde det pattebarn.
Du godeste!
Hvad sker der?
Hun må have fået kronosfæren.
Pas godt på, kære Alice. Alt vort håb flyver med dig.
Horribelig DAG
Horribelig-dag!
Dig!
Giv mig det, der er mit!
Giv mig den igen, -
- eller der vil ikke være noget af mig tilbage.
Kom tilbage!
Du kan ikke vinde i et kapløb mod Tiden.
Jeg er uomgængelig!
Toomalie DAG
Hattemager?
Det er jo dig! Du er dig selv igen!
Hvis jeg ikke er, ville jeg ønske, jeg var det.
Har vi mødt hinanden før? - Ja!
Nej, altså, ikke endnu.
Pudsigt nok føler jeg, jeg burde kende dig.
Vi mødtes én gang, da jeg var yngre.
Det husker jeg desværre ikke. - Det er ikke sket endnu.
Hvornår vil det ske? - Om flere år.
Når du er ældre.
Jeg vil møde dig, når du er yngre, og jeg er ældre?
Det lyder som noget vrøvl. - For mig giver det mening.
Jeg hedder Tarrant. - Det ved jeg. Jeg hedder Alice.
Du er vist forvirret, hvad angår tiden.
Han er slet ikke forvirret. Han er faktisk temmelig vred på mig.
Du er bindegal, ikke?
Det har jeg fået at vide.
Det er de bedste folk.
Det lyder underligt, men jeg skal finde din familie.
Du har heldet med dig. Denne vej.
Fremragende! - Bestemt.
Tillykke, kære Mirana, med din myndighed.
Og nu ...
... arvingen.
Prinsesse Iracebeths krone.
Åndsforsnottede bønder.
Stille!
Hvad laver du, din idiot?
Sæt den på mit hoved. Du får mig til at se dum ud.
Kom så!
Dit inkompetente fæhoved!
Stille!
Den næste, der ler, vil aldrig le igen!
Jamen, Iracebeth dog!
Hvordan ville du forhindre folk i at le?
Kom en sæk over hendes hoved.
Kom en sæk over dit hoved! Kom en sæk over alle jeres hoveder!
Ja! Vi syr jeres læber sammen, -
- skærer jeres tunger ud og skærer jeres ører af!
Bare af med, af med ...
Af med deres ...
Iracebeth, nu er det nok!
Iracebeth ...
Jeg har altid håbet på, -
- at du en dag ville opføre dig som den dronning, du er født til at være.
Jeg indser nu, at den dag aldrig kommer.
Borgere i Endegylle ...
... ved min død skal min krone gå i arv ...
... til prinsesse Mirana.
Nej, far.
Det er uretfærdigt! Jeg er den ældste!
Du er uegnet til at regere, Iracebeth.
Jeg hader jer.
Jeg hader jer alle sammen!
Og jeg skal aldrig glemme jer, den fnisende familie Hightopp!
Nej, jeg vil udtænke en frygtelig hævn.
Modbydelig.
Langtrukken. - Racie ...
Du skal ikke kalde mig Racie. Det var din skyld.
Hvorfor fortæller du dem ikke sandheden?
Det tænkte jeg nok.
Ingen elsker mig.
Ingen elsker mig!
Racie. - Iracebeth.
Hvis du skal være en Hattemager, som er Hightopp-navnet værdig, -
- skal du være fornuftig, besindig og disciplineret.
Alt det, som du ikke er nu.
Jeg lo bare, far. Jeg kunne ikke lade være.
Hendes hoved er temmelig voluminøst.
Du kostede prinsessen hendes krone.
Ved du, hvad det vil betyde for os? - Bliver jeg aldrig god nok til dig?
Hvorfor er du mig altid sådan en skuffelse?
Så fik du sagt det.
Du sagde det, far.
Hvis jeg er sådan en skuffelse ...
... bliver du ikke ked af, jeg flytter hjemmefra.
Nej. Tarrant!
Min hat, tak, mor.
Tarrant.
Zanik. - Nej.
Vil du ikke nok bede ham om at blive? Zanik, vil du ikke nok?
Tarrant.
Tarrant?
Hattemager!
Hattemager. Vent.
Jeg er ingen hattemager. - Jo, du er da selveste Hattemageren.
Det bliver du, når jeg kendte dig.
Du skulle møde min ven Thackery. Han er næsten lige så gal som dig.
Vil du komme til te? - Lad nu være.
Gå tilbage til din familie.
Hvad ved du om min familie? - De er i fare.
Du må advare dem om Horribelig-dag. - Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Hvis min far har sendt dig ud for at overtale mig, lykkes det ikke.
Hvis I ikke forsones nu, vil du fortryde det. Det ved jeg.
Måske senere.
Jeg har mistet min far.
Og jeg savner ham hver dag.
Hvis du går nu, vil du også miste din far.
For mig er det for evigt. Men det behøver det ikke være for dig.
Du kan stadig få ham tilbage og blive dig selv igen.
Og hattemager ligesom ham.
Det sidste, jeg vil, er at ende som min far.
Tarrant, vent!
Din familie går til grunde, og du vil intet have gjort for at forhindre det.
Fint. Så advarer jeg dem selv.
Hr. Hightopp.
Hvis jeg må bede om et øjeblik, er der noget vigtigt, De skal vide.
Hr. Hightopp.
Vi beklager.
De kender til min søsters ... ulyksalighed.
De behøver ikke undskylde, Deres Højhed.
Hele Endegylle begræder den dag, Deres søster kom ud for ulykken.
Fald-dagen, på slaget seks.
Jeg glemmer aldrig den aften, hvor hun slog hovedet på torvet.
Hun og jeg havde ...
Det øjeblik ændrede alt.
Men hvis det øjeblik aldrig skete, -
- var der ingen Horribelig-dag. Det ville redde Hattemageren!
De må have mig undskyldt.
Hvem var den sære pige?
Åh, du godeste.
Bare rolig, mænd. Vi kan klare det her!
Bare ikke med ham.
Op med humøret, Tarrant. Vi får det sjovt sammen, nu du bor her.
Så er det tetid!
blinke blinke lille bæst du er både ond og blæst
højt på ...
Hvem er han? - Vær hilset, underlandssåtter.
Jeg er Tiden.
Den uendelige og udødelige. Personificeringen af tiden selv.
Jeg ved, at konceptet kan være en smule svært at fordøje, -
- men udtryk venligst jeres forundring i korthed.
Deres Majestæt. - En fornøjelse at møde Dem.
Jeg søger en tyv med sparsomt intellekt.
Hendes hår ... - Ja?
Gulligt.
Hendes navn ... Alice.
Og hvad vil De hende? - Hun tog noget fra mig.
Jeg siger ikke, hvad det var. Det er uvæsentligt.
Det er en bagatel. Hvorfor laver I stort ståhej ud af det?
Det er ingenting. Jeg må have den tilbage.
Ikke at jeg er bekymret. Snarest muligt.
Men det er hip som hap for mig.
Giv mig den så. Hvem ved noget om den?
De er heldig, betimelige herre.
For netop i dag har jeg inviteret Alice til te.
Hvad er en Alice? - Shh!
Hvorfor sætter De Dem ikke ned? Så kan vi vente sammen.
Der er ikke plads ved bordet. Ikke plads. Ikke plads.
Masser af plads.
Te til vores gæst. - Tetid!
Hvor har vi det dog skønt.
Vil De have en scone? Scone.
Nej. - Nå ...
Hvis De virkelig er Tiden selv, eller hvad De i den retning påstår ...
... kan De svare mig på dette.
Jeg har altid undret mig over, hvornår "snart" er.
Hvis De irriterer mig, bliver det en evighed.
Det er uretfærdigt!
Fald DAG
Han minder mig sådan om en eller anden. Jeg husker ikke hvem.
Han ligner lidt dig, brormand.
Vrøvl! Han er jo tudegrim.
Han ligner mere dig.
Kom tilbage!
Hej, Tarrant. Tarrant. Se her.
Nu kan du se mig, nu kan du ...
Øjeblik, øjeblik ... Ikke!
Hvor blev katten af?
Der fik jeg dig.
Tag den, du.
Tværtimod, du kan tage den her.
Klokken er næsten seks.
Hej.
Du har et meget fint hoved. - Tak.
Et fint hoved fortjener en fin hat. Det siger min far.
Han laver Endegylles bedste hatte. Skal han lave en til dig?
Kom. Han kan lave alle slags hatte.
Kyse, stråhat, dummepeterhat, fez, klokkehat, hætte, baskerhue, turban.
Du spiser alle kagerne.
Du må få skorperne. - Jeg vil ikke have dem.
Hvis I ikke kan enes, er der ikke flere kager til nogen af jer.
Ud af mit køkken.
Smut!
Er det sandt, at De heler alle sår?
Tiden er på min side. - Og hvorfor venter De ikke på nogen?
Jeg kan ikke finde Tiden.
Filurkat, hvor har du været? Du kommer for sent.
Nej, jeg må sige, at jeg kom til Tiden.
Tiden giver en hjælpende hånd.
Tror I fjollede skvadderhoveder ikke, -
- at jeg har hørt disse billige spydigheder før?
Jeres hån falder til jorden.
Se. Tiden flyver. - Så er det nok!
Hold op med at spilde mig. - Det er mit livs bedste tid?
Far, se. En kunde med et fint hoved lige her.
Hvilken hat drømmer De om, frue?
Noget ... med fjer?
En ... med knapper?
God eftermiddag, frøken. - God eftermiddag, min herre.
Hattens funktion er at følge samfundets gældende normer.
Ikke at være morsom. - Far.
Jeg vil vise dig noget morsomt.
Hvad er det?
Det er en hat. - Tarrant, det sidder jo omvendt.
Hold op. Du ødelægger den. - Jeg gør den færdig.
Åh nej.
Nå.
I morgen viser jeg dig, hvordan du laver en helt rigtig hat.
Tarrant?
Du er for hård ved ham, Zanik. - Hattemageri er alvor.
Pjankede indfald må ikke stå i vejen for hans sande potentiale.
Nuvel ...
Ja.
Jeg tror, denne hat vil klæde Dem.
Aldeles perfekt. - Mange tak. Men jeg må virkelig gå nu.
Hav en dejlig aften.
Hvor er hun?
Hvad laver du? - Ikke noget.
Hvornår kommer hun?
Ser De ...
... jeg har aldrig sagt, at hun ville komme, gamle jas.
Kun at jeg har inviteret hende.
Meget udspekuleret.
Godt kneb, min herre.
Godt kneb. - Tak.
De spurgte mig før, hvornår "snart" er.
Lad mig forklare, hvornår nu er.
Nu er ...
... præcis et minut i tetid.
Og indtil den unge Alice kommer til teselskabet, -
- vil den altid være et minut i tetid -
- for Dem og Deres ... dumrianer.
Pas lige på.
Nyd nutiden. - Nu har jeg set ham i sit sande lys.
Tid til at gå.
Jeg må have kronosfæren tilbage. Hun kan ikke være langt herfra.
Sikke en besynderlig fyr. - Sikke en gentleman.
Farvel.
Det fatter jeg ikke, han sagde. Gør du?
Det fatter jeg ikke, han sagde.
Hvad? - Jeg kan ikke bevæge mig.
Vent! Hvad gjorde han?
Den lurendrejer har frosset os fast et minut i tetid.
Tetid til evig tid!
Sådan, små myrer. Et rart, nyt hjem.
Hvad sagde jeg til jer to?
Ikke flere kager. - Jeg har ikke spist nogen.
Der er krummer under din seng.
Hun har lagt dem der.
Har du, Mirana? - Ja, du har. Sig det så!
Sig sandheden, Mirana.
Har du spist kagerne og lagt krummerne der?
Nej. - Jo! Du lyver!
Krummerne er under din seng. Skyd ikke skylden på din søster.
Det er uretfærdigt!
Klokken slår seks!
Uret. Hun vil slå hovedet!
Nej!
Mit hoved.
Dumme roser.
Prinsessen. - Åh nej.
Kom hovedet noget til, frøken? - Lig stille. Det svulmer op.
Iracebeth? Iracebeth!
Hvor er hun?
Lille skat!
Det gør ondt i mit hoved. - Læg armen om min hals.
Mirana!
Så I det? - Ja. Det var et slemt fald.
Du kan ikke ændre fortiden.
Men du kan måske lære noget af den.
Den første hat, jeg lavede.
Jeg troede, den for længst var blevet smidt ud.
Han beholdt den.
Det er umuligt, at den er her, og dog ...
... er den jo her.
Så hvis denne hat har overlevet, må min familie også have overlevet.
UNDERLANDSSÅTTER DØDE
Higgens.
Highbottom.
Ikke her endnu.
Ingen Hightopp?
De er i live.
De er i live!
Din dumhed forbløffer mig.
Du forstår slet ikke, hvor uforsvarligt du har opført dig.
Hvilke farer du har forårsaget.
Hvad skal vi gøre? Hurtigt! Hvem har brugsvejledningen?
Jeg skal bruge kronosfæren nu. Den skal tilbage til Det Store Ur.
Hvad med Horribelig-dag? Jeg skal kun bruge den én gang til.
Jeg må vide, hvad der skete med familien, så jeg kan redde dem.
Du redder ikke nogen. Hvor du end tager hen, finder jeg dig.
Det Store Ur må ikke gå i stå.
Du kan ikke undslippe Tiden.
Jeg beklager.
Men jeg må redde Hattemageren.
Alice! Alice!
Kom tilbage med min kronosfære!
Det er Kingsleigh-pigen. - Hun er blevet gal. Før hende væk.
Spænd hende fast.
Alice? Alice?
Alice?
Hvor er jeg?
På en galeanstalt.
Hvor længe har jeg været her? - Ikke så længe.
De fandt dig ovenpå i et af Ascots værelser.
Hamish fik dig bragt herhen. Du opførte dig så underligt.
De sagde, du kravlede ind under møblerne.
Og du sagde noget om atmosfæren?
Kronosfæren! Hattemageren!
Netop, frøken Kingsleigh. - Jeg må tilbage.
Lad mig se ... Letbevægelig, -
- følelsesladet, alt for livlig fantasi.
Skoleeksemplet på kvindelig hysteri. Nogle mener, det ikke kan behandles.
Jeg er uenig. - Men jeg fejler ikke noget.
Læg dig ned, Alice. Læg dig.
Doktor Bennet, er det nu nødvendigt? - Hr. Harris!
Jeg kan ikke blive her. - Vil De tage Dem af fru Kingsleigh?
Jeg skal tilbage!
Pligten kalder. Frygt ikke. Vi får snart gjort Alice god igen.
Hvor lagde jeg ...
Doktor, jeg må protestere.
Alice.
Løb!
Nej!
Lad hende ikke slippe væk!
Hvis der er noget, jeg har lært til søs ...
... er det at binde pokkers gode knob.
Hov! Det er min drosche!
Du må ikke tage den! - Undskyld!
Jeg påberåber mig sindssyge.
Hold ud, familien Hightopp.
Horribelig DAG
HIGHTOPP HATTEMAGERI
Familien Hightopp!
Nej!
Hævnen er min.
Hun tog dem.
Næste gang.
Hattemager!
Din familie lever!
Han tikker knap nok. - Vi frygter, du kommer for sent.
Hattemager!
Han svinder væk.
Jeg kan ikke klare at se ham sådan her.
Kom, Mally. Tag afsked, Alice.
Kom.
Vær nu sød at vågne, Hattemager. Vil du ikke nok?
Vågn op. Vær sød at vågne.
Nu forstår jeg, hvad den betyder.
Du lavede den til din far som dreng.
Et symbol på din kærlighed, og du troede, han smed den ud.
Men han beholdt den igennem alle årene.
Han beholdt den. Og nu har han brug for din hjælp.
Undskyld. Jeg troede, det var umuligt.
Jeg skulle have troet på dig.
Tror du på mig?
Jeg vil altid tro på dig.
Det er dig, er det ikke?
Jeg kan genkende dig til hver en tid.
Du er Alice.
Hattemager.
Hvor har jeg savnet dig. - I lige måde, min ven.
Men hvis min familie stadig lever, hvorfor er de så ikke kommet hjem?
Fordi de holdes fanget -
- af den eneste, som er ond nok til at indespærre dem i alle disse år.
Det store stygge hoved.
Jeg vil finde den røde dronning og bringe min familie hjem.
Halløj! Hvad siger I, små kæledyr?
Grav, grav, grav. Arbejd, arbejd.
Jordskælv.
Hvor i alverden har du været? Hvor er Alice?
Hvor er min kronosfære?
Hun sprang ind i et spejl. Hun er væk.
Hvad? Lod du hende slippe væk? - Nej.
Jeg må finde hende.
Hvor er hun? - Hvordan skulle jeg vide det?
Fordi hun er din fjende.
Hun mumlede ...
... noget om ... familien Hightopp.
Familien Hightopp.
Hun sagde, hun ville redde dem. Hvad kan det betyde?
Jeg ved lige præcis, hvad det betyder.
Vagter! Pågrib ham.
Fra nu af, min kæreste, er det mig, der bestemmer.
Jeg er faldet af!
Alice.
Mirana.
Min familie er der. Jeg ved det!
Du milde!
Hvilken vej er op? - Der er mange trapper.
Er det her, vi ...? - Deler os.
Vi deler os sammen.
Det er et meget stort slot. Hvis nu vi ikke deler os ...
Åh gud. Jeg har allerede tabt pusten.
Fru Hightopp?
Familien Hightopp? Familien Hightopp?
Jøsses!
Den her er låst. - Det er den her også.
Det er det sidste værelse. - Det må være denne vej.
Jeg ved det bare.
Far? Mor?
Er her nogen?
Er de her ikke?
De er her ikke.
Jeg var sikker på, at de var her. Jeg kunne mærke det.
Det er jeg ked af.
Far! Mor!
Der er I jo alle sammen!
Bittesmå jer, men stadig jer.
Goddag, Alice.
Tag den!
Nej!
Mange, mange tak.
Du har lige givet mig det mest kraftfulde instrument i hele universet.
Sammen med dine kæreste venner.
Og min kæreste fjende.
Racie! - Hold mund!
Vi skulle være blevet sammen. Se os nu.
Fanget i et fængsel af grøntsagsbjælker.
Hvad skete der med dig?
Vent! Stands, Deres Majestæt!
De kan ikke ændre fortiden. Tro mig, jeg har prøvet.
Alice, du har altid været et trættende, slarvisk, afbrydende væsen.
Når jeg kommer tilbage, vil jeg have alle dine venners hoveder.
Og til sidst vil jeg have dit hoved. Vi ses.
Kom nu.
Hun må ikke se sig selv!
Så vil hun sønderknuse alt!
Nu husker jeg, hvorfor jeg ikke kan lide hende.
"Hvordan man manuelt får uret til at gå".
Selvfølgelig! Sekundanter! Minutter!
Gå videre til 347!
Det er tid til ...
... Timen!
Det er Tiden.
Det er alt sammen min skyld. Jeg stjal kronosfæren.
Du bliver nok nødt til at stjæle den igen.
Hun åd mit snydeskaft.
Og mine fingre.
Og min albue.
Tak.
Du ser ganske nydelig ud uden dit snydeskaft.
Aldeles radistisk.
Hold op.
Hvad skal vi gøre? - Ja, hvad er planen?
Nu afhænger alt af dig, Alice.
Få Tiden op på sit slot.
Hattemageren og jeg skaffer kronosfæren tilbage -
- og genskaber universets orden. Er I med?
Selvfølgelig. - Jep.
Hvad venter I på? Af sted!
Hvor er vi?
Du ved, hvor vi er.
Der er krummer under din seng.
Hun lagde dem der. - Gjorde du, Mirana?
Gjorde du, Mirana?
Det gjorde du. Sig det så!
Sig sandheden.
Spiste du kagerne og lagde krummerne der?
Nej. - Nej.
Racie, nej! - Du lyver!
Løgnhals! Du lyver!
Det lover ikke godt.
Vi må af sted nu.
Hun har ødelagt fortiden.
Nu kan vi kun reddes ved at sætte kronosfæren tilbage!
Det haler ind på os.
Alice?
Hold fast, alle sammen. - Jeg vil ikke!
Kronosfæren! Hun kom tilbage med den!
Løb, Alice! Måske lykkes det ligefrem for dem.
Følg mig. Denne vej.
Jeg har dig, lille fyr.
Tik-tak, tik-tak, redde uret uden snak.
Jeg forlader dig ikke.
Min herre! Hold ud! Hun er her!
Pigen, som narrede Dem og fik Dem til at ligne en idiot!
Alice!
Hattemager!
Farvel, brormand. - Brormand, farvel.
Jeg har skattet hver en stund sammen med jer.
En garde!
Tiden er kommet.
Hun klarer det ikke! Hun skal bruge mere tid, min herre.
Jeg har endnu ikke tikket mit sidste tak!
Det lader til, at min uovervindelige maskine ...
... i virkeligheden er ...
... vindelig.
Ih du milde.
Er jeg gået glip af noget?
Er du uskadt? - Ja.
Wilkins. Wilkins!
Wilkins! - Ja, min herre.
Nå, der er du. Stå ikke bare der.
Der er meget, der skal gøres.
Du har vel ikke brug for en butler, frøken?
Wilkins!
De gjorde det! De gjorde det!
Hurra for Alice! Jeg har altid elsket den pige.
Så slip mig dog!
Hvorfor sker det altid for mig?
Hvorfor er der ingen, som elsker mig?
Jeg elsker dig, Racie.
Nej, du gør ej.
Det er alt sammen din skyld.
Det ved jeg godt. Jeg spiste alle kagerne og løj om det.
Hvis jeg bare havde sagt sandheden, var intet af det her sket.
Undskyld.
Hvis det ikke er for sent ...
... så vær sød at tilgive mig.
Det var bare det, jeg ville høre.
Det var det virkelig.
Deres Majestæt ...
... jeg beklager, at jeg trænger mig på.
Min familie befinder sig i en noget akavet situation.
Naturligvis.
Jeg har altid elsket småbitte ting.
Spis Mig
Tak.
Ikke for meget. Forsigtig.
Fremragende, min dreng. Godt klaret.
Min familie.
Min kære familie.
Mor.
Og dig, far.
Du beholdt min blå hat.
Jeg laver hatte, far.
Jeg er hattemager.
Det har jeg altid vidst, at du var, min dreng.
Alt er godt.
Ja?
Jeg ved, du forsøgte at advare mig. Men jeg hørte ikke efter. Undskyld.
Jeg troede, at Tiden var en tyv, som stjal alt det, jeg elskede.
Nu kan jeg se, at du giver, før du tager.
Og hver dag er en gave.
Hver en time, hvert et minut, hvert et sekund.
Den faldne soldat. Skal jeg reparere det for dig?
Nej. Jeg vil give dig det.
Han sagde, at det eneste, det er værd at gøre, -
- er det, vi gør for hinanden.
Han ville have syntes om dig.
Man siger, at Tiden ikke er nogens ven.
Men jeg vil altid huske dig.
Og vær sød ... aldrig at komme tilbage.
Alice.
Åh, Alice. Du må komme og møde min familie.
Du er jo selve den person, som reddede dem, er du ikke?
Vi får det så sjovt sammen.
Men du har jo din egen familie, ikke?
Det er en meget vigtig ting, familier.
Man får kun den ene.
Åh, Hattemager. Jeg frygter, jeg aldrig får dig at se igen.
Min kære Alice.
I hukommelsens haver ...
... i drømmenes palads ...
... der vil du og jeg mødes.
Men en drøm er ikke virkelighed.
Hvem afgør hvad, der er hvad?
Du gjorde det, Alice. Det umulige.
Ikke så umuligt som at tage afsked med jer, mine venner.
Farvel, Hattemager.
Farvel, Alice.
Her er skødet til Deres mands skib.
Skriv under her, og huset er Deres.
Hr. Harcourt, tid er penge.
Nej, det er han bestemt ikke.
Alice!
Tiden er mange ting, Hamish, men han er ikke penge.
Han er heller ikke din fjende, mor.
Hvor kommer du fra? - Jeg gik lige gennem væggene.
Nok kan jeg ikke ændre fortiden, men jeg kan lære af den.
Skriv under, mor. - Vil du have, jeg skriver under?
Hvad så med Underet?
Det er bare et skib. Der kommer andre.
Men du er min mor, og jeg har kun den ene.
Så du vil arbejde på kontoret?
Jeg vidste det. Trods din stædighed.
Du er ikke en rar mand, Hamish.
Godt, min datter ikke giftede sig med dig.
Fru Kingsleigh. Nej, det kan De ikke!
Det kan De ikke!
Alice kan gøre, lige hvad hun vil.
Og det kan jeg også.
Farvel.
Mor!
HELE VERDEN
Højere.
Perfekt. Tak, mine herrer.
Vi udkonkurrerer Ascot inden for et år.
Mor!
Al last er om bord, kaptajn.
Skal vi drage ud på Kingsleigh & Kingsleighs jomfrurejse?
Tiden og tidevandet venter ikke på nogen mand.
Eller kvinde, for den sags skyld.
Kaptajnen er om bord. Fulde sejl.
ALICE I EVENTYRLAND: BAG SPEJLET
Generation DKs #1!
Udgivet på: www.hounddawgs.org
ALICE I EVENTYRLAND: BAG SPEJLET
TILEGNET VORES VEN ALAN RICKMAN 1946-2016
Tid til at gå.