Vær så snill, Lucy, hør på meg. Jeg vet at jeg har feil.
Jeg har ei liste vi kan gjennomgå. Kjære Lucy! Jeg er en idiot.
– Jeg er egoistisk og... – Simon, slutt. Hør på meg.
– Det er ikke din feil. – Hei! – Hvis jeg forstyrrer kan jeg gå ut.
Nei, vi skulle bare runde av. – Vi ses, Simon.
– Gi meg en halvtime så skal jeg... – Vi er sene allerede. – Hva, Laura?
– Ble det ikke slutt på tirsdag? – Jo, men han ville møte meg.
Hvordan gjør du det? Gjør det slutt på tirsdag, og fredag har du en ny.
– Simon og jeg ble enige. – Han gråter jo.
Søsteren min får voksne menn til å gråte.
Jeg gråt også nesten. Jeg gråter ikke, men jeg føler det.
Simon er et fjols, men han er harmløs, og du...
Alle disse fyrene, og du har aldri hatt noe som engang minner om...
– Galskapen, frigjøringa av en... – Skikkelig lidenskap, jeg vet det.
En stor åndelig klatre–på–veggene– av–galskap–greie.
Hva gjør du selv? Du har ikke vært ute med noen siden i fjor.
Den siste var han der skjeggfyren som drakk Pernod...
– Bernard. – Nettopp ..!
– Skal du aldri gjøre noe? – En dag. Jeg vet det.
Det er forskjellen. Skål!
Lucy: Adam la ikke engang an på meg.
De ber meg synge, Andy.
En dag kommer han mannen jeg elsker
Det vet jeg at han gjør.
Og han er stor og sterk...
Dette stedet er fullt av ekser. Slapp av, jeg er ikke interessert.
Der er en til. Kanskje Laura hadde rett.
Jeg greier ikke å bestemme meg. Det er hyggelige gutter...
De fleste. Men av og til skulle man ønske det dukket opp et nytt ansikt.
Oi sann, ser man det! Se på han.
Hendene fra fatet, Maria. Jeg så han først.
Er han virkelig så sjenert? Det er kanskje bra for en gangs skyld.
– Bra, Lucy! – Okei, da setter vi i gang...
– Vil du bestille, eller venter du? – Unnskyld?
– Vil du bestille? – Jeg trodde du var sanger.
Jeg er enten serverende sanger eller syngende servitør.
– Jeg vet ikke selv. – Du synger bra.
– Synes du? – Ja, fantastisk.
Takk.
– Vil du spise eller ikke? – Ja... Ja takk.
La meg se... Broileren vår er veldig god.
– Da tar jeg den. – Og vin. Liker du rød eller hvit?
Husets røde er god, men hvis du foretrekker hvitvin...
– Husets rødvin er perfekt. – Broiler.
Og husets røde.
Jeg liker menn som vet hva de vil ha.
For et smil!
Nå har jeg deg.
Hei!
– Jeg håper maten smakte bra. – Det var fantastisk.
Ser han ikke at han bare trenger å spørre? Hvor sjenert kan man være?
For guds skyld!
– Får jeg møte deg igjen? Kan vi ses? – Ja, gjerne det.
– Så bra. Jeg heter forresten Lucy. – Hei, Lucy.
– Jeg... – Husker du ikke hva du heter?
Jo, jeg heter Adam.
– Hvordan skal vi ..? – Ringer du meg? Har du en penn?
Jeg er glad du spurte meg. Jeg... Det er litt dumt.
Jeg følte bare at det var noe på gang. Noe er kanskje på gang.
Okei. Da ringer jeg deg snart... Adam.
Ha det.
– Lucy, tar du den? Løft av røret. – Ja da.
– Gjør det da! – Ja! Gå inn og la meg være i fred.
– Han legger på hvis du ikke svarer. – Mamma!
Hallo? Hei! Fikk du beskjeden min?
– Ja, jeg fikk alle. Det var kjempebra. – Jeg var ikke sikker på om...
Det er ekkelt å snakke til maskiner. Vi har ingen. Mamma er svareren vår.
Lucy, slutt opp! Du høres ut som en hest på LSD.
Nå ja...
– Hallo? Er du der? – Jeg er her.
– Bra. Vi kan kanskje møtes i morgen? – Jeg henter deg med bilen.
– Kommer du hit? – Er det dumt?
Det er kjempebra. Vær her ca. halv åtte da.
Ja, ja... kult, ja...
– Legg på røret. – Ha det!
– Det gikk visst bra. Var du nervøs? – Mamma ..!
Du hørtes litt nervøs ut. Det er ikke likt deg.
Han kommer hit og henter meg i morgen. Han har bil.
Så morsomt.
Da lager jeg ei kake.
Se på deg! Din lille koseklump.
– Det er greit at hun sover her? – Selvfølgelig. Lille Jeanie.
Da henter jeg henne i morgen. Kake? Har jeg glemt en bursdag?
– Mine de siste tjue årene. – Lucys nye kompis kommer hit.
– Som du forbruker gutter. Bra jobbet. – Nå går vi.
– Jeg skulle ønske alle kunne stikke. – Vi bor her og kan ikke bare stikke.
Han tilbød seg å hente henne med bilen – på den første daten!
– Han gir henne bare dårlige vaner. – Vi skal gi han en god mottakelse.
– Er det han? – Da får vi møte ukas vinner.
Glem det. Glem det.
Hei. Å, takk!
– Håper du ikke synes det er teit. – Nei.
Jeg håper det er greit at noen fra familien min er her. Alle, faktisk.
Vil du hilse på dem? Det går fort, så kan vi dra.
– Hei, Adam! – Mmm, fin.
Vil du ha en kakebit? Den er kjøpt, jeg har ikke bakt på årevis.
– Min eldste datter. Mannen hennes. – Jeg kommer straks.
Dette er babyen min. Babyene mine.
David og datterdatteren min. Og stakkars Laura, selvfølgelig.
Jeg var overrasket. Han er ikke som noen andre du har vært sammen med.
– Hva har endret seg? – Jeg modner.
Navnet hans er så ulikt deg, så opprinnelig: Adam...
– Ja, det er et drittnavn. – Han siterte Christina Rossetti.
– Hvorfor gjorde han det? – Det kom opp. Hun er ikke så kjent.
Så du har min godkjennelse. Jeg håper bare du er klar for alt.
Jeg er full av overraskelser.
– Er du misunnelig? – Kom igjen, det er urettferdig.
Stakkars Laura er ikke misunnelig. Alt for snill. Men det ville vært kult –
– hvis jeg fikk oppleve den store lidenskapen hun snakker om.
– Jeg skal bare kjøpe denne. – Enda ei bok. Bøker er ikke greia.
Søstersen, tror du Karen har et problem?
Hun innrømmer at hun er jomfru. Hvorfor gjør hun det?
Jeg har vært sammen med henne i tre uker. Hun har jo egen leilighet.
– Så det er helt sikkert. – En ny definisjon av sikker sex.
Det er noe dritt. Du og Adam gjorde det sikkert.
Nei, vi gjorde ikke det. Adam la ikke engang an på meg.
Det er sant. Ikke for at jeg ville hatt noe imot om han gjorde det.
– Liker du han også? – Han er litt for rolig for min smak.
– Tar jeg feil? – Spør Adam. Han jobber her.
Jeg spør deg. Søstre skal betro hverandre sånt.
– Nå? – Hva da? Jeg vet ikke ennå.
– Jaså. Alle gjør ting på sin måte. – Nettopp.
– Pass på deg selv. – Absolutt.
Blir du med inn? Han åpner ei ny utstilling i dag.
Nei, jeg skal la dere være i fred. Vi ses senere.
– Alice! – Ja?
Du vet... du vet hvordan gutter alltid maser om sex?
– Jeg har et vagt minne. – Adam gjør ikke det.
Han lar meg bestemme. Det er deilig for en gangs skyld.
– Er du forelsket, søta? – Vi ses.
Du vet når man elsker for første gang...
Jeg mener når som helst. Jeg vil bare at du skal vite –
– at jeg lar deg avgjøre det. Du får bestemme.
– Jeg forstår ikke, Adam. – Alt. Når, hvor og omstendighetene.
Jeg vil det skal skje... at det skal bli akkurat som du vil det skal være.
– Er det greit? – Hva med nå, her i bilen?
Jeg skal tenke på det.
Jeg elsker å være på landet. Gjør ikke dere?
Stikk, din taper! – Var det ikke oppfriskende, Adam?
– Vindene blåser ren kroppen. – Jeg ville ikke gått glipp av det.
– Var det oppfriskende? – Neste gang får du ikke is.
Jeg kan venne meg til bilen din. Fortalte du henne historien?
Man hører interessante ting når man går i fjellet.
Skal vi fortelle henne det? En enkel og vakker historie.
Adam var ung da foreldrene døde, men han husket alltid i barndommen –
– da de gikk forbi et stort bilutsalg. Faren hans elsket Jaguarer.
Se på Jaggen, sa han. Jeg trodde det var verdens mest fantastiske ting.
Faren hans lovte alltid moren at hun skulle få en når de fikk råd.
Vet du hva den lille engelen gjorde?
Da han fylte 18 og fikk arven sin, –
– kjøpte han denne bilen. Som et minne om dem.
Adam, hvorfor har du ikke fortalt det?
Jeg vet ikke.
Denne karen er herlig når han er full.
Jeg hadde holdt ut med faren din hvis han hadde vært morsommere full.
Og penere. Se på han!
Jeg synes synd på Alice av og til. Men hun hadde bestemt seg.
– Du sa han var et bra kupp. – Sa jeg? Gud, hva tenkte jeg på?
Se på han nå. Ville du ikke elsket å bære han opp og legge han?
– Og hoppe i seng etter han. – Ikke noe griseprat.
Det jeg ikke vet har jeg ikke vondt av.
Jeg går og fanger han før han faller.
Hei.
Jeg lovte Alice å sitte barnevakt for dem på fredag. Er det greit?
Men jeg jobber på fredag.
– Jeg gjør det alene. Herlig unge. – Hvis du vil.
– Alice må være takknemlig. – Ja, hun er overlykkelig.
– Lucy! – Simon? Hei!
– Venter du på bord? – Nei. Hvordan går det med deg?
– Bra. Jeg må skifte klær. – Ja, du...
Jeg prøver noe nytt på klubben i kveld og kan skrive deg på gjestelista.
– Takk, Simon, men jeg er nok sliten. – Vær så snill, Lucy!
Du trenger ikke komme i nærheten av meg, bare du hører materialet.
Ja vel, da.
Hvis jeg kan. Jeg får se.
Går det bra? Okei. Ha det.
Vi kan alle bli lykkelige, men det er mer interessant å være ulykkelig.
Ingenting er kjedeligere enn lykke. Lykke, lykke, lykke...
Som en rett, uendelig lang vei. Og alt man ser i horisonten er Tyskland.
Sånn så jeg deg første gang, Simon. På scenen, du så kul og smart ut.
Velutdannede, men lettlurte kvinner, håper jeg.
Jeg trodde du virkelig var sånn. Gud.
Men Adam er ikke kul og smart, så hvorfor blir jeg forelsket i han?
Herregud, sa jeg "forelsket"?
Ikke klapp så høyt. Folk faller av syklene sine i Kina.
Hallo, Alice. Er dere hjemme? Har Adam dratt?
Han er her ennå. Vent litt. – Adam, det er Lucy.
– Hvordan gikk det? Var Jean snill? – Ja. Hva gjør du?
Jeg skal dra fra jobben. Jeg ringte for å si at jeg tenker på deg.
Får jeg fortelle om Adam? Den beste jeg har vært sammen med.
Bedre enn komikeren med "knull meg ellers tar jeg livet av meg"–looken?
Morsom på scenen, mareritt på tomannshånd.
– Jeg vet hvordan det er. – Adam er helt annerledes. Sjenert.
Men jeg tror jeg har fått han til å bli selvsikker.
Han er kjekk, men han hadde ikke selvtillit.
– Skal dere på ferie sammen? – Han gjorde noe helt fantastisk.
Pass på hodet.
Vi har svingt innover i landet og kjører fortsatt sørover.
– Er du sikker? – Ja.
Det var oppfriskende, opphissende og fullstendig forvirrende.
Og det er en kombinasjon jeg liker. Men også stedet Adam tok meg til.
Et perfekt lite romantisk hotell på landet.
Da innså jeg forskjellen på vårt forhold og andre jeg har hatt.
Kall det "forelsket" hvis dere vil. Eller mer hell enn jeg fortjener.
Har du lyst på ei helg på landet?
Å, Adam! Det er nydelig.
Søsteren min, Laura, ville kalle det en stor lidenskap.
Det er ikke engang halve sannheten.
– Ja, hva synes du? – Kjempefint. Det kler deg.
Nei, om Adam. Hva synes du om det jeg sa?
Send han til meg. Han høres ut som en gudegave.
– Ja, høres han ikke rett ut? – Jeg har aldri sett deg så nervøs.
La oss bare si at jeg hopper ut i det ukjente.
Håper bare at jeg ikke driter meg ut.
Takk, takk! Hør her, hør her.
Familien min er her i kveld. De sitter ved bordet der.
– Vi feirer mammas bursdag. – Jeg skal drepe deg!
Vi elsker deg, Peggy Owens!
I gjengen min sitter det en Adam. Og han er kjæresten min.
Jeg vet at mamma elsker han, så den beste gaven ville være å si –
– at vi skal gifte oss.
Nei, nei, nei! Nei, nei, vent.
Jeg har ikke fridd til han ennå.
Så Adam, jeg spør deg nå:
Vil du gifte deg med meg?
Gjerne.
Jeg er så lykkelig.
Laura: Jeg tror Adam har en dyp tragedie som lurer under overflata.
– Hei! Heter du Adam? – Mrs. Owens.
Vil du ha en kakebit? Den er kjøpt, jeg har ikke bakt på årevis.
Lucy sa han var sjenert. Jeg synes ikke han virker sjenert.
Hvorfor lurer hun alltid seg selv?
Stakkars mamma. Så mange gutter, og hun prøver virkelig å like alle.
Til og med Martin. Hun holder ut med han for Alices skyld.
Jeg gjør ikke den tabben igjen. Men jeg gjør jo ikke så mye annet.
Okei... Vær snill.
– Jeg heter Adam. – Laura, mellomsøsteren.
– Laura? Er det sant? – Ja. Hvordan det?
– Favorittfilmen min er "Laura". – Premingers film? Jeg elsker den.
– Og et yndlingsdikt om en Laura... – Det er ikke sant.
– Du mener ikke "Trolltorget"? – Jo, det er det.
Hun ropte opp Laura i hagen. Savnet du meg? Kom og kyss meg.
Bry deg ikke om sårene, klem og kyss meg, drikk mine troll–fruktsafter.
– Christina Rossetti? – Det er ikke sant.
Elsk meg, Laura, gjør mye av meg.
– Jeg skriver avhandling om henne. – Christina Rossetti?
Delvis. Tittelen er "Jomfru – hore? Viktorianske kvinners dilemma."
Men jeg ser det gjennom sånne som Rossetti og søstrene Brontë.
Jeg er ikke utdannet, men jeg elsker følelsen og energien i diktene hennes.
Du vil sikkert le, men de er veldig erotiske...
– Erotiske. – De er veldig erotiske.
Men i en helt hemmet form. Men det gjør det så interessant.
– Jeg er din. – Jeg kommer straks.
Ha det, Laura. Jeg må lese det diktet igjen, det er en stund siden.
Tenk at jeg husket på det.
Ha det, Mrs. Owens. Peggy.
Er han ikke hyggelig?
Jeg er glad hun har en ny. Hun var veldig opprørt over Stephen.
– Simon. Det ble nettopp slutt. – Ja, men Lucy liker selskap.
Hun har det ikke morsomt på egen hånd. Du er heldig sånn.
Hei. Jobber du?
Nei, faktisk ikke... Jeg leter etter diktet vi snakket om i går.
– Så morsomt! – Jeg fant det ikke hjemme.
De finner det for deg. De hjelper. Jeg bor her når jeg skriver på...
Jeg må dra nå. Jeg har diktet hjemme.
– Er alt i orden, Adam? – Ja.
Jeg håper vi ses igjen snart.
Hei.
– Angår det meg ikke så går jeg... – Nei.
Er du sikker?
Det er noe som skjer av og til.
Jeg vet aldri hvorfor. Jeg vet ikke...
Når jeg får en sterk følelse kastes jeg tilbake og husker alt.
Er det noe... Hjelper det å snakke?
Tja... Kan du holde på en hemmelighet? Ikke si det til noen.
Selvfølgelig.
Takk.
Moren min døde da jeg var liten.
Jeg var for liten til å huske noe. Det er ikke det. Men...
I mange år var det bare pappa og jeg.
Da jeg ble gammel nok lærte han meg å kjøre, og jeg fikk kjøre opp.
Jeg greide prøven, og dagen etter kjøpte han denne bilen til meg.
– Helt uten videre? – Ja. Det var hans siste penger.
Og dagen etter forsvant han, og jeg har aldri hørt fra han siden.
– Jeg beklager. – Jeg forstår ikke hvorfor han dro.
Jeg forstår hva slags mann han var. Han hadde en stor lidenskap.
– Herregud... – Han gjorde alltid noe ekstremt.
Men jeg kan ikke kvitte meg med følelsen av at alt var min feil.
At jeg er feil for folk. Derfor kommer denne følelsen.
Alltid når jeg sitter i bilen, noe som er naturlig, og alltid når jeg...
Hva da? Hva da? Hva da?
Jeg burde ikke la lidenskapene mine få overhånd.
– Jeg vet at du må jobbe. – Det gjør ingenting.
– Kan vi ikke prate skikkelig en gang? – Jo, veldig gjerne.
– Jeg har faktisk tid... Vi kan... – Nei, det er ikke nødvendig.
– Er du sikker? – Ja, det går bra.
Klem?
Jobb hardt. Jeg håper jeg ser deg igjen snart.
Okei.
Ha det.
Til og med navnet hans er så ulikt deg, så opprinnelig: Adam.
– Ja, et drittnavn. – Og han siterte Christina Rossetti.
– Hvorfor gjorde han det? – Det kom opp. Hun er ikke så kjent.
Så du har min godkjennelse. Jeg håper bare du er klar for alt.
– Jeg er full av overraskelser. – Merket hun noe? I ansiktet mitt?
– Er du misunnelig? – Slutt, det er urettferdig.
Hun ser på deg. Gjør noe. Slutt å snakke om Adam. Kjøp noe.
Det er ei bok jeg vil han skal lese. Skal jeg?
– Ja, jeg kjøper den. – Jeg skal bare kjøpe denne.
Hva mente han med "håper jeg ser deg igjen snart"? Sikkert ingenting.
Og kysset? Han er nok bare en følsom person.
Jeg spør Lucy. Nei, da mistenker hun noe.
– Du glemte vekslepengene. – Akkurat, min...
– Her. – Takk.
– Hva handler boka om? – Ingenting. Poesi. Ingenting for deg.
– Laura, det var stygt sagt. – Du har rett.
Unnskyld, Luce. Jeg hater å glemme ting.
Men jeg har mye å tenke på. Så fint at det går så bra for deg!
Adam er flott. Han virker så...
Til Adam med masse kjærlighet...
Nei, jeg kan ikke skrive "kjærlighet". Det blir feil. Hvis Lucy så det...
Til Adam. Poetelskere i verden, foren eder!
Nei, det er for glatt, for mye "busserull".
Jeg trenger noe vennlig, varmt og trygt.
Til Adam. Ser fram mot mange gode samtaler. Laura.
"Mange gode samtaler" er forferdelig. Det er så "lunsjende damer–aktig".
Til Adam. Velkommen til familien. Laura.
Hva betyr det? Det høres ut som mafiaen. Nei, nei!
– Hva vil jeg egentlig si? – Nei, det kan jeg ikke si.
Til Adam.
Håper denne boka vil bety like mye for deg som for meg. Laura.
Ja!
Hei.
Se hva jeg leser.
– Jeg tenkte å kjøpe den. – Nei, ikke gjør det.
– Hvorfor ikke? – Det kan jeg ikke si.
Men ikke kjøp den ennå.
Du er morsom. Okei, jeg skal vente. Skal du ..?
Jeg skal møte en fra college. Hvis du vil...
– Det går bra. – Nei, jeg kan ikke.
Hvis du var alene, kanskje...
Uansett, jeg...
Ha det.
Vampyrgreia er et symbol på mannlig dominans med blod og sperm, ja.
– Men det fører oss ikke noe sted. – Nei. Hvor er sigarettene mine?
– Ta en av disse. – Når begynte du å røyke?
Nei da, jeg fant dem et sted. Men jeg vil faktisk ha en.
– Hva sa vi? – Mannlig dominans, sperma.
I Stokers "Dracula" er kvinnen enten syndeobjekt eller fristende bytte.
Derfor kommer du til å elske stykket.
Det viser vår rett til å følge rå lyst uansett konsekvensene.
Så til slutt kan Dracula bli en feministisk seksuell fantasi.
En motgift mot alt viktoriansk patriarkalsk mannlig drittprat.
Jeg drikker ikke blod. Jeg drikker ikke blod.
Blod. Blod.
Unnskyld. Unnskyld!
– Går det bra? Likte du det ikke? – Dympna...
– Jeg har ikke jobbet på ei uke. – Hva mener du?
Jeg har ikke gjort noe. Jeg har kjørt meg fast.
– Jeg tror ikke på det jeg gjør lenger. – Slutt. Avhandlinga di...
– Det er en god idé. McCormack sa... – Ja, det fungerer godt som idé.
Men nå vet jeg at det ikke er sant. Herregud, jeg kjenner det!
– Du synes ikke jeg ser tjukk ut? – Nei, den er nydelig.
– Hvis man vil betale. – Å betale er det jeg liker best.
Og Martins ansiktsuttrykk når han ser Visa–regninga.
Ja, jeg tror jeg tar den.
Adam ..!
Herregud ..!
Adam!
Herregud... Alice!
– Laura? – Jeg så Adam. Han kommer ned.
Gutten? Jeg har ikke sett han siden den første daten.
– Hvordan går det med han og Lucy? – Bra, men Adam er for melankolsk.
– For hva? – For tankefull for Lucy.
– Hvor er han? – Han kommer. Vi spør hva han synes.
– Vi kan vel ikke ha oversett han? – Han kjøper nok noe først.
Nei, han pekte ned, som om han kom rett ned. Jeg ser han ikke.
– Jeg forstår ikke, jeg forstår ikke! – Herregud!
– Jeg så han gå opp rulletrappa. – Du skjemmer deg ut!
– Jeg innbilte meg det ikke. – Jeg vet det. Jeg vet at du så han.
Og han har vel gått videre. Det er ingenting å gjøre seg til for.
Men jeg ser han overalt og møter han...
Uventet.
Så når du og Adam møtes, hva snakker dere om?
– Ingenting, vi snakker bare. Hvorfor? – Min syke fantasi. Ikke tenk på det.
– Ikke tenk på hva? – Ingenting. Du kjenner meg.
Jeg lurte bare på om dere snakket om personlige og intime ting.
La oss si ting om utseende eller sexprat.
Nei, ingenting sånt. Alt må ikke være sjuskete eller kynisk.
Jeg tror Adam har en dyp tragedie som lurer under overflata.
Jaså? Det har jeg ikke merket.
– Men du kjenner han visst bedre. – Nei da, men... Herregud!
– Adam? – Nei, Simon. Lucys eks.
Han er standup–komiker. Rart, ja? Akkurat når vi snakket om...
– Hei. Du er Lucys... – Søster.
– Jeg vet hva du heter... – Laura.
– Hei, Laura. Går det bra med Lucy? – Ja. Du kjenner Lucy.
– Ring henne. Man vet aldri. – Er det sant? Det gjør jeg gjerne.
Jeg har noe nytt materiale, og det hadde vært morsomt å... men nei...
– Vil du ..? – Nei, jeg må gå.
– Ja... ha det. – Ha det.
Tut–tut.
Han hadde passet mye bedre til Lucy enn Adam. Mye mer hennes type.
Det har du sikkert rett i.
– Skal du ut? – Ikke snok, pass på deg selv!
Hvis jeg har lyst til å gå ut så går jeg ut! Okei?!
– Hva var det med henne? – Jeg skulle si "ta regnjakka".
Hallo? Adam, er det du?
Herregud. Er det Laura?
Jeg vet at det høres dumt ut, men så jeg deg på Brown Thomas forleden?
– Ja. Ja, det gjorde du, Laura. – Hva var det som skjedde?
Jeg stod i rulletrappa og hørte at du ropte på meg.
Jeg vinket for å si at jeg skulle komme ned.
Vær så snill, si det så jeg vet...
– Unngår du meg? – Nei, absolutt ikke. Faktisk så...
Jeg vil ingenting heller enn å møte deg akkurat nå.
Laura? Laura, kan du?
Kommer du nå?
Derfor fikk du ikke kjøpe boka. Du har ingenting imot det jeg skrev?
Det er kjempefint.
Jeg vet ikke hva som skjer. Når jeg minst aner det ser jeg deg.
Jeg har små samtaler. Alltid med deg.
– Jeg smiler og føler meg glad. – Det skjer meg også.
Og så, på toppen av alt...
Jeg kan ikke si det. Du vil synes jeg er sprø.
– Vær så snill, si det. – Nei, ikke be meg om det.
Adam, du må være ærlig mot meg. Vær så snill!
For noen kvelder siden da jeg... Ja, du vet... med Lucy...
Jeg fantaserte om deg.
Er det sykt?
Nei.
– God morgen, mamma. – God morgen.
Vet du hva Adam holder på med? Han er så hemmelighetsfull.
Han ba meg være hjemme ved seks, han sa ikke hvorfor.
– Vet du noe om det? – Han er en liten gåte, den gutten.
Man vet aldri hva han tenker på.
"Hvis alt annet forgår og han blir igjen, fortsetter jeg å finnes."
"Hvis alt annet består og han tilintetgjøres" –
– "forvandles universet til en mektig fremmed, uten meg som del."
"Min elsker Heathcliff likner det evige fjellet under alt."
"Uten så mye synlig glede, men nødvendig."
"Nelly, jeg er Heathcliff. Han finnes alltid i mine tanker."
"Ikke som nytelse, mer enn jeg er en nytelse for meg selv ..."
"Romantisk møte", 11 vannrett.
Å, på fransk... "Assignation".
Assignation...
– Hvor skal vi? – Det sier jeg ikke.
Vi skal sette oss i bilen. Det er alt jeg sier. Pass på hodet.
Hvor skal vi, Adam? Hallo!
– Kjære Adam, si hvor vi skal! – Ikke som nytelse...
mer enn jeg alltid er nytelse for meg selv.
Hvis du ikke sier hvor vi skal, tar jeg av denne.
Da ødelegger du overraskelsen.
– Da setter vi i gang! – Okei.
Okei!
Herregud...
Familien min er her i kveld ved bordet der.
Så morsomt. Er hun ikke pen?
– Du også. – Vi feirer mammas bursdag.
Vi elsker deg, Peggy Owens!
Og i gjengen min sitter en Adam. Han er kjæresten min.
Jeg vet at mamma elsker han, så den beste gaven ville være å si –
– at vi skal gifte oss.
Nei, nei, nei! Nei, nei, vent. Jeg har ikke fridd til han ennå.
Så, Adam, jeg spør deg nå...
Vil du gifte deg med meg?
Gjerne.
– Det mest romantiske jeg har sett! – Utrolig!
– Hva skal jeg gjøre? – Du har visst allerede gjort det.
– Jeg er knust. – Jeg må jobbe. Ikke her! Herregud...
– Ikke svikt meg nå. – Jeg?
Restauranten var fullsatt, og alle så på meg.
Jeg vil gifte meg med Lucy. Jeg elsker henne.
Gift deg med hvem du vil. Det var ikke derfor jeg...
– Det er ikke det at dere gifter dere. – Jeg vet det.
Men jeg fortjener litt... respekt.
Ja, det gjør du.
Tro meg, jeg ville ikke såre deg.
Jeg burde ikke ha kommet hit, unnskyld.
Adam!
– Vil du si det til Lucy? – Herregud, nei.
Hele familien ville ta avstand fra deg og sky deg.
Du ville bli stemplet som tøyte og djevel.
Laura, jeg kunne ikke sett deg bli behandlet sånn. Jeg er gal etter deg.
Men det jeg føler...
Som du sa, det handler ikke om å slå seg ned og planlegge hele livet.
Det er en annen slags lidenskap.
Slutt å tenke, Laura. Gi deg hen.
Å herregud! De kvinnene, de dumme kvinnene!
– Hvem? – De viktorianske kvinnene mine.
La all gal lidenskap i det de skrev i stedet for bare å... gjøre det.
Men da hadde vi gått glipp av mye god litteratur.
De hadde funnet noe annet å skrive om.
Det skal avhandlinga mi handle om.
Alle kvinnene gikk gjennom hysteriet, men vant ingenting på det.
De innså ikke at man ikke mister sjelen sin eller svikter seg selv...
– Man kommer bare videre. – Kommer videre?
Fra et eventyr til det neste. Begeistret av det forrige, uten å frykte det neste.
– Jeg kan ikke vente på å få begynne. – På hva?
På avhandlinga mi.
Hallo? Davey, hei.
Det er broren din. – Ja, jeg husker det.
Ja, jeg vet at det regner.
Nei, jeg glemte klokka. Jeg ble distrahert.
Ja, jeg kommer med en gang. Ha det.
Jeg lovte Dave å komme hjem til han og Karen. Noe imot at vi kjører?
Nei da.
Gud!
Hallo? Hallo?
Hallo ..?
Merkelig.
Alle disse løgnene gjør at jeg kjenner meg kjempenervøs.
Er det ikke herlig?
Jeg føler meg iakttatt hele tiden. Som om noen overvåker meg.
Men det er det som er greia, hva? Man må –
– ta en sjanse og gjøre noe. Så finner man ut det.
– Hva er i veien? – Ingenting.
Jeg tenkte bare på at livet er oppfriskende. Er det ikke?
Absolutt!
– Hvor skal jeg sette deg av? – Ved biblioteket.
David: Jeg forstår det ikke. Jeg får ståkuk av Adam.
Hvorfor akkurat meg og et hus fullt av kvinner?
Tante Patsys dumme vits: "Velsignet er du blant kvinner."
Okei, det er mammas bursdag. Jeg elsker henne. Gratulerer, mamma.
Men må alt være så kvinnelig?
– Må vi se på dette? – Ja.
Det ville vært greit uten klisjeene: Jenteting. "Nei til fotball!" Gud!
– Tror du Adam liker frisyren min? – Jeg vet ikke.
Adam er normalt selskap og bedre enn Lucys vanlige hestehale–fjotter.
– Kommer Karen i kveld? – Ja.
– Bra. – Herregud. Mas, mas, mas.
– Skal du ikke hente henne? – Snart.
Skal jeg rådspørre Adam om Karen? Lucy har sagt at vi ikke har gjort det.
Så ydmykende. Når hun og Adam har knullet som katter.
– Adam kommer til å elske dette! – Hun spiser ut av hånden hans.
Overraskelseshelga var smart. Da kom hun nok som et løpsk tog.
– Hent Karen, vi skal være der ni. – Ja da, jeg skal dra.
Du møter Adam i kveld. Jeg tror han og Lucy har det skikkelig bra.
De dro på en kjærlighetshelg til et fantastisk hotell på landet.
– Lucy sa det var helt perfekt. – Hadde ikke moren din noe imot det?
– Nei, hun bryr seg ikke om sånt. – Moren min hadde fått slag.
– Bare hvis hun fikk vite det. – Jeg kan ikke holde sånt hemmelig.
Kult ..! Pokker så bra ..!
Så, Adam, jeg spør deg nå...
– Vil du gifte deg med meg? – Herregud!
Gjerne.
Det er det mest romantiske jeg noensinne har sett!
Du hadde rett, David. Adam er fantastisk.
Det var jo det jeg sa.
– Adam, kan jeg spørre deg om råd? – Selvfølgelig, Davey.
– Det er om sex og sånt. – Det er min spesialitet. Kom igjen.
– For du er vel svogeren min nå? – Ja. Og kompisen din.
– Jeg håper det. – Det er jeg. Hva sa du? Sex ..?
– Det er litt innviklet. – Alltid. Men med en setning:
– "Karen gir deg ikke det du vil ha"? – Ja.
– Hvordan visste du det? – Intuisjon. Jeg ser sånt.
– Og så sa Lucy det. – Kjerring.
Du er for full til å prate om det. Og jeg er for glad. Jeg er forelsket!
Vi får ses snart. Vask hendene!
Hun vil ikke vente til vi gifter oss. Det er ikke noe katolsk.
Hva er det da? – Kom igjen, passe!
Hun sier at jeg skal slutte å mase og at hun vil bestemme.
– Og da sier jeg ingenting. – Og?
– Ingenting. – Ingenting?
– Hvor lenge venter du imellom? – To, noen ganger tre dager.
– Gir hun noe håp? – Ja, hun sier at hun elsker meg.
Og at hun vil vise sin kjærlighet på alle måter. Alle måter, sa hun.
"Men du må stole på meg. Det må være spesielt når vi gjør det."
Drittprat, drittprat, drittprat.
Men hun er deilig, Adam. Jeg er så kåt –
– at jeg ikke kan slutte å tenke på henne. Jeg er helt besatt av henne.
Faen også! Det må bli gult kort.
Han kan ikke bare la han gå. Hun knuller ingen andre?
Hva? Det har jeg ikke engang tenkt på. Nei. Aldri. Nei, absolutt ikke.
– Er du sikker? – Ja, jeg er sikker.
Jeg tror du har rett. Hun later som hun har rett til å avgjøre –
– når og hvor og hvordan, men hun vil at noen andre skal ta over ansvaret.
– Jeg forstår ikke. – Hvis du spør må hun jo si ja.
Nei! Hun vil stå uten valg, som i en situasjon hvor det må skje.
– Skal jeg hoppe på henne? – Nei.
Mye mer raffinert enn som så.
La meg tenke på det.
Det må være lett å sjekke damer med en sånn bil.
Hvorfor tror du jeg kjøpte den? Faren min sa alltid:
"Rolls–Royce for stil, Mercedes for komfort, Jaguar er sex på hjul."
Jeg likte ikke faren min, men det hadde han rett i.
– Til og med Karen hadde gitt seg da. – Slapp av. Det gjør hun uansett.
Har hun egen telefon eller er det mynttelefon?
– Mynttelefon. Hvorfor? – Bra. Perfekt.
Vi trenger regn for at det skal gå. Det bør ikke være noe problem her.
Lager noen av dere mat? Drit i det.
Inviter meg på kinamat og video. Jeg tar med vin og godt humør.
– Har hun noe imot det? – Nei. Vi vil alltid gjøre noe nytt.
Hun syntes det på restauranten var romantisk, og vil møte deg igjen.
Bra. Ja, veldig fint.
Jeg kommer presis halv ni. Du må åpne selv, ikke slipp henne ned.
– Hvorfor? – Bare ikke gjør det.
Vi spiser og drikker og holder det muntert.
– Sørg for at Karen drikker mye. – Sjenke henne? Det går ikke.
Slapp av, det er mye mer enn det.
Vi ser filmen og slapper av, og ved ett–tiden sier jeg ha det.
– Er det alt? – Nei, det er da alt skjer.
Herregud! For en kveld for bilen å bryte sammen.
– Best jeg ringer etter en drosje. – Håper du får tak i en.
Å nei... Er den død?
Ja, helt død.
Jeg beklager, Adam. Det må være været eller noe sånt. For et rot.
– Vi går opp til varmen i stedet. – Nei, det går bra.
Herregud, for et vær! Jeg går til jeg får en drosje.
– Vi slipper deg ikke ut i det været. – Jeg blir litt våt. Litt eventyr.
– Jeg slipper deg ikke ut! – Gjør du ikke?
Hva skal vi gjøre da?
– Perfekt. Jeg sover her på sofaen. – Ja, du sover der.
– Deilig og varmt. – Du får et teppe.
– Gå og legg dere, det går bra. – Det høres bra ut, Karen.
Utrolig!
Hvordan kunne hun ydmyke meg sånn foran deg?
Hun sover heller alene på sofaen enn i senga med meg. Er jeg så fæl?
– Lukter jeg ekkelt? – Nei, du er veldig snill.
Du fortjener ikke å bli behandlet sånn. Jeg feilbedømte henne.
Det gikk utmerket. Regnet, vinen, bilen, telefonen, tiden...
Jeg trodde jeg var halvt inne. Adam, hva skal jeg gjøre?
Det er greit, ikke vær lei deg.
Det er ikke din feil, det er hennes. Hun holder igjen.
Du er den sjenerøse. Tenk etter.
Du er varm, kjærlighetsfull og følsom. Du har mye å tilby.
Hvis Karen bare forstod hvilken nytelse du kan gi henne.
Jeg vet hvordan det føles. Smerten i magen når du tenker på henne.
– Karen forstår visst ikke... – Herregud, nei. Hva skjer?
Jeg får ereksjon. Jeg kan ikke stoppe det. Jeg får ståkuk av Adam.
Herrgud, ikke la han se det.
Ikke si at jeg er homse også.
– Hvordan kunne hun motstå deg da? – Nettopp. God natt, Adam.
– Går det bra? Er du veldig lei deg? – Nei, nei.
Bare veldig trøtt. Jeg må sove. En hektisk kveld. Jeg er trøtt.
Ta all plass du trenger. Jeg ligger alltid denne veien.
God natt, Davey.
Kjære ereksjon, forsvinn!
– Dette er deilig. – Herregud...
Å, Adam...
Adam!
Ditt svin. Du har ødelagt livet mitt. Du knullet kjæresten min –
– og gjorde meg til en homofil. Jeg kan like gjerne ta livet av meg.
Eller så dreper jeg deg. Håper jeg ikke er forelsket i deg, din dritt.
– Er han ikke deilig? – Jo, utrolig...
– Vi snakket i flere timer i natt. – Snakket dere?
Vi fikk ikke sove. Sikkert stormen. Og vi snakket og snakket...
Kanskje var det måten han sa det på, men plutselig ser jeg alt annerledes.
– Mye var om deg. – Jaså?
Det du sa til Adam var så fint.
Adam fikk meg virkelig til å tenke.
Jeg har en forelesning klokka elleve, men jeg kan skulke.
Hva sier du om en deilig formiddag sammen? Bare du og jeg.
Adam, takk! Takk! Takk! Takk!
Livet er herlig.
Lucy? Herser rundt med Adam som vanlig.
For et fantastisk par de er. Så sammensveiset.
Herregud... Nei.
Simon?
Hva?
Alice: Hvorfor gjør du det, Adam?
Ha det.
Håper hun er snill nå.
Adam virker fornuftigere enn tullingene Lucy bruker å finne. Eller?
Det er bare førsteinntrykket, men... Milde Moses! Er det hans?
Det er en 60–tallsklassiker. En E Type som er verdt...
Hysj. Husker du hva vi sa? Vi trenger ikke å snakke dritt.
Når vi er alene. Det gjør det kanskje litt lettere.
Jeg sa bare at det er en berømt veteranbil som er verdt mye penger.
Da vet du i alle fall at din søsters nye kjæreste ikke er en taper.
– Ja? Hei, Laura. – Jeg hører deg knapt.
Dårlig linje. Jeg hører deg godt. Har det skjedd noe?
– Vil du bli med å handle? – I morgen. Brown Thomas, ved ti.
Jeg må legge på. Ha det.
Ta imot!
Fin kjerre du har. Vil du bli med inn på en kopp te?
Alice drikker Martini og leser ukeblad. Det harde livet. Hun blir kjempeglad.
– Jeg må dra. – Kjempefin bil.
Adam er Alices søsters kjæreste. Og han eier en fin veteranbil.
– En Jaguar, Jerry. – Fin bil.
Det var for 20 år siden at foreldrene og storesøsteren hans –
– døde i ei bilulykke. I samme bil som han kjører i dag.
Han var hjemme med barnevakta. Han var bare tre år og hjemme.
Poenget er at han overlevde mens de andre døde øyeblikkelig.
Bilen ble ikke vraket, men stod der i flere år.
Da Adam ble eldre begynte han å innse bilvrakets betydning.
Så får han ut arven sin eller noe. Og vet dere hva han gjør?
– Bruker opp pengene. – Nei, nei.
Han bruker alle pengene på å helrenovere bilen. Hver eneste krone.
Han gjør litt av renoveringsarbeidet selv. Renoveringa er helt feilfri.
Helt fantastisk. Og nå har han noe utrolig fint.
Et fantastisk minne om foreldrene og søsteren.
– Den er nydelig. Hvis man vil betale. – Å betale er det jeg liker best.
Og Martins ansiktsuttrykk når han ser Visa–regninga.
Ja.
– Mrs. Rooney? – Takk.
– Ja? – Det var en utrolig sexy kjole.
– Jeg blir kåt helt herfra. – Hvem i helvete er du?
– Beklager, Alice. Det er Adam. – Adam?
– Ja, husker du? – Lucys Adam?
Unnskyld hvis jeg skremte deg, men jeg så deg på avstand og tenkte...
– Jeg kan faktisk se deg nå. – Hvor er du?
– Slutt å tulle. – Nei, se en gang til.
Ja, det begynner å brenne. Fortsett.
Men, Alice, jeg mener det. Jeg innså ikke hvor pen du er.
– Ha det. – Adam? Vent.
– Laura? – Jeg så Adam på vei ned.
Ta deg sammen. – Gutten? Jeg har ikke sett han siden den første daten.
Ikke egentlig en løgn.
– Hvor er han? – Bra. Håper han er borte.
Han kommer. Vi spør hva han synes. Jeg lurer på om han har klessmak.
– Vi kan vel ikke ha oversett han? – Han kjøper vel noe først.
– Nei, han pekte ned... – Hva? Hun er mer nervøs enn jeg er.
Hun har alltid vært den hysteriske i familien... For guds skyld!
Vent litt. Jeg tror vår Laura har noe på gang.
Når Adam og du møtes, hva snakker dere om?
– Ingenting, vi bare snakker. Hvorfor? – Min syke fantasi. Ikke tenk på det.
– Ikke tenk på hva? – Ingenting, Laura. Du kjenner meg.
Jeg lurte bare på om dere snakket om personlige og intime ting.
La oss si ting som utseende og sexprat...
Alt må ikke være sjuskete og kynisk.
Jeg tror Adam har en dyp tragedie som lurer under overflata.
Jaså? Det har jeg ikke merket. Men jeg har jo knapt møtt han.
– Du kjenner han visst mye bedre. – Nei da... Herregud.
– Adam? – Nei, Simon. Lucys eks.
Ha er standup–komiker. Rart, hva? Akkurat når vi snakket om...
– Du er Lucys... – Søster Laura.
Nei, jeg spør deg. Søstre skal betro hverandre sånt.
Jeg vet ikke ennå. Men pass på deg selv.
Absolutt.
Blir du med inn? Han har åpnet en ny utstilling.
Jeg lar dere være i fred. Vi ses senere.
Alice?
– Du vet hvordan menn maser om sex? – Jeg har et vagt minne.
Adam gjør ikke det. Han virker fornøyd med å la meg bestemme.
– Det er deilig for en gangs skyld. – Jaså ..?
Er du forelsket, søta?
Vi ses.
Så urimelig du er. Det er jo bare et av Peggys vanlige fylleslag.
Jeg tok ikke med Karen pga mammas allsang. Det er ikke hennes greie.
David? Stikk, er du snill.
– Hva? – Stikk!
– Husker du hva vi snakket om? – Har dere gjort det? Og?
– Fantastisk. Jeg mener... – Lucy, Lucy!
Gå du, så serverer jeg.
Husk magestøtten.
– Ja? Har du fått nok av oss? – Nei, jeg elsker familien din.
– Synger du ikke? Dere er så ulike. – Bare på noen måter.
Takk. Du er mest sexy. Uten tvil.
– Jeg liker fortsatt kjolen din. – Hvorfor kom du ikke og snakket da?
– Hadde du villet det? – Selvfølgelig. Hvorfor ikke?
– Vil du bli bedre kjent med meg? – Ja.
Jeg skulle gjerne...
Det jeg gjerne skulle gjort nå...
er å ta på deg. Du er så utrolig sexy.
– Vi kan vel møtes på fredag? – Nei, da skal jeg og Martin på fest.
La meg sitte barnevakt hos dere på fredag. Jeg elsker barn.
Jeg kommer hjem til dere og sitter barnevakt.
Da er jeg der når du kommer hjem. Hva sier du?
– Okei. Vet Lucy at du gjør det? – Ja, jeg sier det.
Hun jobber på fredag likevel. Lucy vil synes det er en god idé.
Hun vil at jeg skal komme godt overens med hele familien.
Er vi hjemme? Alice ..?
Hei, Adam. Kan du hjelpe meg?
Gå og legg deg. Jeg og Adam går ned og tar et par slurker og prater.
– Ingenting til meg. Jeg kjører. – Jeg vet det. I den utrolige bilen din.
Din heldiggris som har en sånn bil.
Og du holder den så perfekt...
Jeg ville heller ikke drukket hvis jeg hadde en sånn bil. Vet du hvorfor?
Det blir gjesterommet for meg i natt, takk og lov.
Hun var en drøm.
– Morsom fest? – Nei.
– Vil du ha kaffe? – Ja.
– Nei... – Jo.
Jeg sa nei. Jeg beklager.
Det hadde vært deilig. Deilig og fast.
Jeg fikk deg til å tro at jeg var lysten og det er jeg faktisk...
Ingen fare, jeg vil ikke vite hvorfor, men er du sikker? Ja?
Ja eller nei?
Ja! Jeg er sikker.
Da så. Vil du fortsatt ha kaffe?
Ja, hvorfor ikke?
Okei.
– Hallo? – Har Adam dratt?
Han er her. Vent litt.
Adam, det er Lucy, til deg.
– Hei, Lucy. – Så, Adam...
jeg spør deg nå: Vil du gifte deg med meg?
Herregud!
Gjerne.
Det er det mest romantiske jeg noensinne har sett!
– Utrolig! Er det ikke? – Ja, helt utrolig.
Se på fjærene. Se på dem.
Jeanie, hvorfor kan du ikke alltid være liten? Da får du det bedre.
Nei, du har hele livet foran deg. Du blir stor og vakker.
Guttene kommer og snoker. Før eller senere raver en idiot –
– fram til deg med det blikket og så sier han:
"Vet du hva du trenger, vennen min? Du trenger et godt knull."
Det kommer til å skje. Tro meg.
Men, Jean, vet du hva det virkelig irriterende er?
Det kan være sant.
Hallo? Hallo?
Hallo ..?
Mamma, jeg har glemt å gjøre noe. Du og Jean greier dere en time, hva?
Å, gud!
Vær så snill...
Hva er det?
Ingenting.
Jeg tenkte bare på at livet er oppfriskende.
– Er det ikke? – Absolutt!
Du skal ikke ha på deg de klærne? – Lucy, blir du ikke med?
– Jeg sa nei. – Det finnes mye vi kan løse.
Jeg er lei av gjestelister, menyer og endeløst snakk om bryllupet.
Jeg vil ha en ettermiddag der jeg kan gjøre hva jeg vil. Okei? Gud!
– Hva er det med henne? – La henne være, mamma. Kom.
Hvis du hadde blitt med hit en gang i måneden hadde du fått det så bra.
Det holder alle onde ånder borte, vet du.
Og bare se på den utsikten. Er ikke Dublin enorm?
– Det visste jeg allerede. – Men å se utover den sånn.
– Jeg vet... – Kom igjen.
Mamma? Si sannheten nå. Du har aldri likt Martin, hva?
Vær så snill, mamma.
– Mener du for år og dag siden? – Siden første gang du møtte han.
Tja... nei. Jeg antar... nei.
– Hvorfor sa du ikke noe da? – Jeg ville ikke blande meg.
Du gjennomskuet han og visste at han var en jævla idiot.
Det spiller ingen rolle. Jeg bare lurte.
Hvis jeg hadde blandet meg hadde du giftet deg med han for å trosse meg.
Ja, jeg vet det.
– Adam da? – Adam er noe helt annet.
Jeg er glad. Han kommer overens med alle. Han er snill mot Lucy.
Laura og David elsker han. Han har livet opp hele huset.
– Ikke si at du ikke liker han. – Jo, jeg liker han.
– Hva er det da? – Adam har sider vi ikke kjenner til.
– Kan Lucy få noen overraskelser? – Ja, det tror jeg nok.
Kjedelige menn er vår forbannelse, og det finnes så mange av dem.
Så om ei jente kan unngå dem har hun absolutt en sjanse. Kom.
– Hvor går bryllupsreisa? – Det er en hemmelighet, Andy.
– Skal vi ikke ta på kjolen? – Nei, vent til siste øyeblikk.
– Ellers må du stå helt urørlig. – Tenk om den ikke passer.
– I går kveld satt den perfekt på deg. – Nei, jeg kan ikke.
– Det går bra, Lucy. – Du er nydelig i den.
– Gratulasjoner er vel på sin plass. – Ja, McCormack sa det uoffisielt.
Men det ser ut til å bli høyeste karakter. Vil du lese den?
– Hva tror du? – Det er bare om kvinner og sex.
Det ligger en der. Til å være ei avhandling er det morsom lesning.
– Nei, jeg venter på filmen. – Hva synes dere?
Det er nydelig, Lucy! – Bra gjort, Andy.
HYSTERI OG LYST Viktorianske litterære kvinner
Kan vi ikke gå gjennom sjekklista før jeg kjører til Adam?
– Så fin du er! Når venter han deg? – Om en time. Jeg vil være sikker.
– Jeg gikk gjennom alt der oppe... – David, fem minutter.
Ikke pill på det.
– Jeg stikker. – Alice!
Du kommer til å greie det fint.
Ha det.
Ikke la noen se deg sånn.
– Simon? – Hei. Jeg har en gave til Lucy.
– Takk, jeg skal gi den til henne. – Får jeg si hei og lykke til?
Hun har det travelt nå. Det er bare noen timer igjen.
– Hvis jeg får snakke med henne... – Nei, men takk for gaven. Ha det.
Herregud... Jeg har gjort noe forferdelig.
Laura, kan jeg få snakke med deg? – Nei, ikke du, mamma. Alt er bra.
– Lå du med Simon? – Jeg møtte han i svømmehallen.
Jeg fikk vel panikk og tenkte at jeg kaster bort friheten min.
Pass på håret!
Alle gjør sånt før de gifter seg. Selvfølgelig. – Ikke sant?
Nei. Det var bare en gang, men nå kan jeg ikke møte Adam i kirka.
– Jeg må si det til han. – Herregud!
Vil du gifte deg med Adam og leve resten av livet med han?
– Ikke med Simon? – Nei!
– Ikke si noe. Ikke i dag, aldri. – Det er feil.
Gjør det noen lykkeligere? Betyr det at det aldri skjedde?
– Gjør som jeg sier da. – Hun har rett, Lucy.
Ja. Ja, hun har vel det.
Ja vel, da glemmer jeg det. Takk.
Best vi går før mamma dør av nysgjerrighet.
– Går det bra? – Ja.
– Var det bra da? – Simon?
– Ikke så verst, faktisk. – Bra. Da var det verdt bryet.
– Men hei. – Så du vil gjøre det?
Ja, selvfølgelig. Kom inn.
– Du er nydelig. – Synes du virkelig det?
Jeg synes alltid det, men nå er du ekstra nydelig.
– Liker du dem? Det var pappas. – Finnes det en historie bak dem?
Ligger du fortsatt med Laura? Du ville fortsatt ligget med meg.
– Ville du? – Absolutt. Hvis du hadde villet.
Hvorfor gjør du det, Adam?
Tja, jeg vet ikke. Jeg gjør det absolutt ikke –
– fordi jeg synes noen har ødelagt livet mitt og at jeg vil ha hevn.
Men kanskje... Tror du meg hvis jeg sier at når jeg er med andre –
– og hører på dem, så merker jeg at de alltid vil ha noe av meg?
Og det plager meg ikke. Jeg liker det.
Jeg liker å gi mennesker det de vil ha, hvis jeg kan.
Det som gjør dem lykkelige. Det er veldig lett for meg å gjøre det.
– Rett og slett enkelt. – Kanskje.
– Tror du meg? – Jeg vil gjerne gjøre det.
– Hadde det gjort meg lykkelig? – Vi har en halv time til å finne det ut.
Vil du ha meg?
Livet er oppfriskende, hva?
– Herregud! David. – Sikkert.
– Hallo? Hei, David. – Er du klar?
– Nei, du avbrøt meg. Kom opp. – Herregud! Hva faen gjør du?
Hva har jeg gjort? Hva holder jeg på med?
– Kom. Søstersen. Alle venter på deg. – Er det David?
Hvem tror du? Kom og se hvordan vi ser ut.
Ja da.
Stakkars gamle Martin.
– Nå? – Dere ser begge veldig sexy ut.
Ja, vi er skikkelige kjekkinger. Adam fortalte hvorfor du er her.
Det var snilt å tenke på det. Du er bløt under overflata.
Du kjenner ikke søsteren din, Davey. – Hva synes du om gaven din?
De passer deg kjempebra. Så fint. Jeg går nå.
Er vi organisert, Davey?
Vi ses i kirka.
Martin? Vær så snill og hold Jean bak på ryggen hvis hun skaper seg.
Sånn, vennen min. Pappa holder deg.
Unnskyld. Er dette rett bryllup? Jeg leter etter Laura Owens.
Ja, Laura er søsteren min. Alice. Hvem er du?
Harry McCormack, Lauras veileder. Avhandlinga. Hun inviterte meg.
Hun er her borte. Kom.
– Det var ei bra avhandling, Harry? – Fantastisk, ladet.
– Vanligvis er de kjedelige å lese. – Her er hun.
Laura, veilederen din. – Hopp inn der, Harry.
– Hei. Jeg leste om kapittel 4 i natt. – Å, Harry...
Se på tante Lucy. Se, Jean. Er ikke tante Lucy fin?
– Nydelig kjole. – Kjempefin.
Hun er vakker. – Du er vakker.
Herregud...
Jeg kan ikke. Unnskyld, mamma.
– Hva gjør hun? – Hva er det?
Adam! Vil du gifte deg med Lucy? Er du sikker? Med alt det innebærer?
– Ja. – Bra. Kom igjen da, kjekken.
Lucy!
Ingen fare. Hvis du angrer eller ikke kan gjøre det er det greit.
Nei, det er ingenting jeg heller vil. Men jeg kan ikke.
Jeg må fortelle noe, noe jeg har gjort...
– Du trenger ikke fortelle noe for meg. – Ingenting skal være hemmelig.
– Hvorfor ikke? – Jeg vil at du skal stole på meg.
Jeg stoler på deg. Hvorfor skulle jeg regne med at du skal fortelle alt?
Jeg stoler på deg, men det må ikke bety...
Vi trenger alle våre hemmeligheter. Jeg vil ikke fortelle deg mine.
– Har du også hemmeligheter? – Selvfølgelig. Du ville blitt sjokkert.
– Hva da? – Gutter.
Dere elsker når folk synes dere er mystiske og interessante.
Det er jeg. Jeg sverger.
Glem bryllupet. Vi hopper inn i bilen og kjører bort fra alt dette.
Den der? Det er ikke... Hva har skjedd med Jaguaren?
Jaggen har mye historie bak seg, mye følelsesmessig bagasje.
Så jeg byttet den inn i går. En familiebil er nok mer passende.
– Du har vel ikke noe imot det? – Nei, det er bare det at...
Det er bare det at Jaggen var mer din stil.
– Se! – Din drittsekk!
Jeg elsker deg. Vil du gifte deg med meg?
– Hemmeligheter og alt? – Gjør det. Ta sjansen.
Start på nytt igjen.
Ja.
Takk og lov for det. Kan vi komme i gang nå?
Tekstet av: Tone Hansen SDI Media