Jó estét, Los Angeles...
Az Angyalok Városában jelenleg 17 fokot mérnek.
Nálunk csak a legnagyobb slágerek szólnak...
NINCS TESZTELVE
TESZTELVE
Ez az!
- Készen állsz? - Arra, hogy veled éljek?
Bizony.
Ha le akarod fújni, már nem sokáig teheted.
Fordulj jobbra, légyszi!
- Miért? - Kérlek.
Tudom ám az utat.
Láttam, hogy mi fog történni, hallgass meg!
Kérlek szépen, fordulj be jobbra!
Naná, hogy a jövőbe látsz. Gondolhattam volna.
- Miért nem mondtad? - Mondtam. Egy csomószor.
Jézusom!
Ki akarsz nyírni minket, Harriet?
Dehogy, szeretlek! Megmenteni próbállak, te barom!
Én is téged. Mitől mentesz meg?
Állj meg, Max, állj már meg!
Hadd vezessek, kicsim!
Néha azt kívánom, bár ne hiányoznál annyira!
Itt ülök...
Tudom.
FÜLDUGÓ
VIDÁM, OKÉ
- Jó reggelt, Füles! - Szia, Delores!
Hogy kezdhetném újra nélküle?
Néha egy szellemmel veszekszem mérgesen,
aztán megbánom.
Együttérzek, Anna. Köszönjük.
Egy szerettünk elvesztése, ahogy maga a szeretet is
néha mentális betegségnek érződhet.
Csak nem fedezi a tébé.
Szeretne még valaki beszélni a vége előtt?
Jól van, mára ennyi.
A veszteség tán örök...
...ám a gyász csak időleges.
Pontosan! Kellemes hetet kívánok.
Szia! Ha bármiben segíthetek, hogy jobban érezd itt magad...
Nem, köszi, minden rendben.
Lassan két éve.
Ez igaz.
- Szeded a bogyókat? - Aha.
Voltak rohamaid?
Nem, és kerülöm a triggereket. Főleg a zenét...
De tudjuk, hogy nem csak a zenéről van szó.
Tudatosan úgy döntöttél, hogy a gyászodba zárkózol.
Tudom.
Oké.
Vigyázz magadra!
Úgy lesz. Köszi.
Baszki!
Bocsánatot kérek!
Ez komoly?
- Ennyire készen van? - Nem, ő ilyen.
- Szia! - Szia!
- Szeretlek! - Én is téged, te állat.
Mindjárt jövök.
Ne már, Hare!
Harriet! Táncolj velem!
- Hiányzol, Sam. - Hogy?
Hölgyem?
Jól érzi magát?
Mi történik?
Szólaljon meg! Jól van? Hívjak mentőt? Mi van?
- Mi ez? - Jól vagyok.
Biztos jól van?
Én jártam rosszabbul, és... mára ennyi.
Mára ennyi, aztán holnap hív az ügyvédje?
Lefotózhatnám a biztosítását?
- Hé! - Ideadná a...?
Megadom a számomat, hívjon fel, és megbeszéljük!
- Oké. - Nagyon sajnálom.
- Jó. - Köszönöm.
- Mondjad! - Beszélnünk kell. Jó most?
Igen.
Helló!
Kész is
- Nem akartam zavarni. - Dehogynem.
Ne próbáld erőltetni
Hagyd megtörténni
- Jó tanács! - Micsoda?
A szöveg. Leon Haywood. Óriási ez a dal.
Ne próbáld erőltetni Hagyd megtörténni
Nem jó az EQ.
A szerelem csak jön Ha így kell lennie
Így jobb.
Nem vagyok én túl türelmes
Mi van?
Volt egy Max-pillanatom.
Döbbenet.
Egy rossz. Nyilvános helyen. Az egyik dalunk üvöltött egy kocsiból.
Ciki volt?
- Igen, elájultam az utcán. - Hova kerültél?
A 2018-as halloweeni buliba, amikor Prince-nek öltöztél.
Prince-nek?
De nem mehetett végig az emlék, mennem kellett.
Úristen, 2018! Még azzal a Shane-nel voltam.
- Morris! - Gáz volt.
Elájultam az utcán.
Nyugalom! Hisz itt vagy, egészben.
Ki szoktad kerülni az ilyen látomásokat.
Nem látomások.
Oké. Mindegy, mik. Te jól vagy.
Maradt a TikTok-világuralom, továbbra sincs pasim,
sértetlennek tűnik a téridő-kontinuum.
Holnap lesz két éve.
Tudom, bébi.
Talán lassan ideje volna újra jelen időben élni.
Tudod, hogy én sem bírom.
Életed végéig egy dalt fogsz keresni?
És ha megmenthetem?
Ha máshogy alakítom a pillanatot, és nincs baleset?
Ezért a világ minden lemezét végighallgatnám.
És ha ma este kihagynád az időutazást? Pihenj kicsit!
Nem akar jobbra fordulni, és nem akar megállni.
Tudom.
- Egyetlen tettén sem tudok változtatni. - Remélem, hogy sikerülni fog.
Csak hiányzik az az elsőéves csaj,
akivel olyan durva helyekre jártam! Underground karaokebárokba,
drag queen bingóra, elhagyott kajáldában rave-elésre...
Úristen! Ne már! Nem.
Ezek újak?
Igen.
- Elvihetek párat tesztelni? - Persze.
Holnap este a Counterpointban zenélek.
Te is benézhetnél. Leokézott zenét játszok.
Jó, aha.
Éld az életed, bébi!
Talán.
Oké, szuper. Szórj ki párat!
- A könyvtárban? - Nem válogatunk.
Szupi.
Meglesz majd a hiányzó lemez.
Köszönöm.
OKÉ ZENÉK HIÁNYZÓ DAL?
- Jól szól. - Én Kendrickre jöttem, nem erre.
Nekem bejön.
Jobb, mint az alter ténfergés, amit nálad hallgatok.
Én hányszor hallgattalak diszkót és house-t játszani?
Ahányszor akartál, mert az jó zene.
Hallatszik a hangszerelés. Táncolható. Ez nem az.
Pedig vannak kiemelkedően jól kevert Yacht-rock albumok.
Háttérzene. Tartós kenyeres sonkás szendvics.
A Steely Danről diplomamunkákat írnak.
Ezt elfogadom, mert Donald Fagen zseni volt.
Bosszantó vagy.
Szeretem a sonkás szenyát.
Szabad?
Idegenekkel nem szokás szóba állni.
Max vagyok. Már nem idegen.
Amúgy az az én spanglim. Szívesen.
Kösz.
- Mi az? - Mad Max.
Nem láttam az eredeti filmet.
Tina Turner a lényeg a Thunderdome-ban.
Megnézzük együtt.
- Igen? Miből gondolod? - A jövőbe látok.
Ó, tényleg?
És most mi lesz?
Utánad megyek a tömegbe,
és hinni kezdek az instant szerelemben.
Pedig azt hittem, az csak filmekben van.
- Vagy Shakespeare-nél. - Igen.
Vagy minden romantikus költőnél Lord Byronnal kezdve...
Bocs.
Biztos vagy magadban.
És hogy ér véget?
Tragikusan.
Akkor...
Akkor?
Kösz a slukkot.
Most meg mi a jó ég történt?
Ez a pasi fogja megváltoztatni az életem.
Utolérhetetlen vagy!
Akkor ennyi? Hagyod elsétálni?
Ő is benne volt.
Csak várj!
Hogy hívnak, jövőlátó?
Harriet.
Akkor jössz, Harriet?
Azta!
MAX - KOTTÁK
Szia, anya!
Igen, most készülök munkába menni.
Tudom. Semmi gond.
Igen, minden rendben. Jól vagyok, újra formában.
Hamarosan visszamegyek a stúdióba.
És te? Mi volt New Yorkban?
Igen, hálaadásra gondoltam, de most épp indulok.
Visszahívhatlak?
Én is téged.
Mintha önműködő módban lennék...
A kutyámat többet sirattam, mint apámat.
Nem tudom, hogy ez jó vagy rossz-e, de így éreztem.
Köszönjük, Robert.
Ki szeretne még megosztani valamit?
Én.
Igen, Harriet. Mi nyomja a lelked?
Ma két éve halt meg a barátom, Max.
Mérföldkő.
Igen, de állandóan őt látom.
Nagyon könnyű elmerülni a múltban.
De azt hiszem, találtam rá megoldást. Erre fogok koncentrálni.
Akkor talán nem kell majd itt állnom,
nevetségessé téve magam a nyomorúságommal.
Oké. És hogyan tervezed?
A...
Óriási!
Ne is törődj velük!
Van szabad székünk.
- Folytasd, Harriet! - Kösz, nem. Végeztem.
Oké, köszönjük.
Még valaki?
Új fiú?
SPECTRUM LELKIEGÉSZSÉG-KÖZPONT
- Jól vagy? - Igen.
Segítsek?
Bocs. Köszi.
- Persze. - Béna vagyok.
A rosszakkal is megesik.
- Jól vagy? - Igen, csak...
Az egómnak fájt.
És ezek mik?
A lemezboltot akarják megmenteni.
- Veszélyeztetett faj. - Igen, az.
Köszi.
Bocs, hogy megzavartalak odabent.
Jaj, dehogy. Most szólaltam meg először,
úgyhogy hála neked nem csináltam hülyét magamból.
Nem.
Köszi.
Nincs mit.
Bocs, ismerjük egymást?
- Nem tudok róla. - Igen, bocs.
Köszönöm.
HARRIET Oké?
- Hali! - Szia, Füles!
Jól szól?
Miért félsz a basszustól?
- Mit hallgatunk? - Jobb vagy te ennél.
- Tuti Roxy, de remix. - Nézd a 12-es promósok közt!
Tom, hol vannak a 12-es promósok?
Ott előtted, kicsit balra.
Igen.
Itt vagy.
Segíteni jöttem.
Oké, Batman.
Úgy értem, pár lemezt biztos meg tudok venni.
Itt dolgozol?
Nem, egy barátom DJ-zik itt szívességből. Ismeri a tulajt.
A szüleim agyonhallgatták ezt az albumot.
Klasszikus.
- Imádom, hogy a zene képes erre. - Mire?
Visszaránt egy adott időpillanatba.
Aha.
Bocs a nosztalgiázásért.
Nyakig úszol a nosztalgiában.
- Szeretem ezt a verziót. - Aha, én is azt keresem.
- Ez az? - Igen.
Tom, ebből van még egy példány?
Az limitált kiadás, nincs másik.
Akkor az enyém.
Van egyáltalán lemezjátszód?
Van.
Hű!
Nem hiszem el, hogy megteszed velem.
Oké.
- És ha közösen felügyelnénk? - A lemezt?
A lemezt.
Ha...
megadod a számod, megbeszélhetnénk a részleteket.
Szóval így akarod.
Keresni fognak az ügyvédeim.
Várom.
Most elmegyek.
Oké.
Hé, öreg, ha le akarod nyúlni, inkább fizesd ki előtte!
Ó, bocsánat!
Mennyibe kerül?
Neked? Tizenöt dolcsi.
- Nem kérek vissza. - Kösz.
Itt hagysz egyedül?
Elengedsz egyedül?
Milyen barátnő az ilyen?
- Max, elmondok valamit. - Őrülten szeretsz?
- Komolyan. - Nincs is ennél jobb?
Mit akartál mondani?
Elmondom legközelebb.
Halló?
Ha épségben akarod a lemezt, gyere négyre a Civil Coffeeba!
Kivel beszélek?
Daviddel.
A lemezboltból és a gyászfeldolgozó csoportból.
Csak vicceltem.
- Szia! - Felébresztettelek?
Nem, bocs.
- Szóval ennyi. Már ha van kedved. - Jó, rendben. Akkor négykor.
Hozz bizonyítékot!
Bocs, ilyesmit mondanak a túsztárgyalásokon.
Aha.
- Akkor... - Oké...
- Akkor négykor. - Úgy néz ki. Szia!
Szia!
- Szia! - Szia! Bocs.
- Mit hallgatsz? - Hogy?
- Mit hallgatsz? - Semmit.
Hallom a zenét a fülesedből.
Csak random Spotify-playlistekbe hallgatok bele.
És végig rajtad lesz?
Aha, muszáj.
- Oké. - Bocs. Orvosi oka van.
Miféle orvosi?
Elmondani sem tudom. Bonyolult.
Oké.
Úgyis utálok beszélni, mert hülyeségeket mondok.
- Magadon is hagyhatod. - És feszenghetek magamban.
Tökéletes. Én meg nézlek, ahogy kávézol, és zenét hallgatsz.
- Úgy igazán kínos. - Jó.
Én remekül vagyok. Tökéletes az életem. Minden a helyén van.
Aha, nálam ugyanez.
Nálam nem kiegyensúlyozottabb senki.
Ezért is járok dr. Bartlethez.
- És az mióta tart? - Ősidők óta.
Balesetünk volt a pasimmal. Volt pasimmal.
Sajnálom.
Valahogy nem tudom összeszedni magam.
Na és te?
A szüleim.
Anya megbetegedett, és belehalt.
Pár hónappal később apám is követte álmában.
Szomorú ugyan, de gyönyörű is. Nem tudott élni nélküle.
De sebaj, mert mindig árva akartam lenni.
Viccelek.
- Aztán vigyázz ám rá! - Fogok is.
Ez jó.
Elküldöm.
- Bocs. Bocsánat! - Tessék?
Hát, nem tudom. Nálad nem rózsás a helyzet.
Nem az.
Bizony. Neked itt már annyi.
Bár ne kellene megtennem!
Mit csinálsz? Ne, ezt szeretem!
- Bocs. - Jól vagy?
Nagyon sajnálom.
És elrohantál?
Aha, nem akartam rohamot kapni, és a frászt hozni rá.
Ezért rohamot kaptál, a frászt hoztad rá, és elrohantál.
Így fogalmazva már nem hangzik olyan racionálisan.
Nem volt szép húzás. Dumával is megoldottad volna.
Milyennel? „Mindig visszautazom az időben, ha egy dalról eszembe jut a pasim”?
Hogy jöhetnék így össze mással?
Ideje továbblépned.
Add el a hifit, a lemezeket! Tedd ki a rozoga székét az utcára!
Találkozz az új pasival!
- Max nem akarná ezt. - Tényleg nem.
Vele együtt magadat is elveszítetted.
Seggfej.
Seggfej?
Én mindig melletted állok. De sajnálom is, ami veled van.
- Vágom. Unod a műsoromat. - Igen, nagyon unom.
Elpocsékolod az életed és a tehetségedet.
Egy új Alan Parsons lehettél volna.
Sosem lettem volna Alan Parsons.
Hát jó.
Én itt vagyok veled, csajszi,
de már csak én.
Mindenkit eltaszítottál magadtól. Fogadd el a valóságot!
Bírod az új pasit?
Igen, csak...
mintha megcsalnám.
Nem akarok érzéketlen lenni, de aki halott, azt nem csalhatod meg.
Bocs, de így van.
Viszont ha megtalálom a lemezt, lebeszélem arról a fotelről.
Az nem kifejezés, hogy aggódom érted.
Fellépsz most valahol?
Aha. Bears in Space.
Kell meghívó?
- Edie! - Igen?
HAGYATÉKI ELJÁRÁS
Beszélnél lent a vásárlókkal, kérlek?
Nem, nincs kedvem.
Remek, akkor van egy ötletem. Ha csődbe megyünk,
fizetheted Starbucks-melóból a diákhiteled.
Jobb ötletem van.
Adjuk el a helyet, hadd legyen belőle Starbucks!
Vagy dekkolhatunk itt a szüleink szellemei közt.
Nem akarok erről beszélni. Nem adjuk el.
Kijönne belőle a diákhitelem, te visszamehetnél SF-be.
Akarsz foglalkozni a hagyatéki bírósággal?
Kihagyom.
Jövő héten kimegyek a többiekkel a sivatagba.
Zárd be a boltot, gyere velünk, élj egy kicsit!
Kösz, nem. De te érezd jól magad!
Most passzív-agresszív vagy?
Már nem is tudom. Csinálj bármit, de ma este te zársz, rendben?
Jó.
- Milyen az a terápia? - Jó.
- Te is bármikor eljöhetsz. - Kösz, nem.
Volt ott egy lány...
Ne gyere megint a sebzett madárral!
Aha, kösz, hogy mondod. Nagyra értékelem.
Szívesen.
- Segítene valaki? - Neked szóltak!
- Mosolyogj! - Ne utasítgass!
Én is szeretlek.
Nem véletlen, hogy bizonyos nyelvekben
ugyanaz a szó jelenti a szeretetet és a szenvedést.
Gondoljatok bele! Mindenki érti.
Mindenki olyan sokszor éli át, hogy ugyanazzal a szóval fejezik ki.
Mázli, hogy nálunk két szó. Mázli egyáltalán? Nem tudom.
Akárhogy is, mások is vannak ezen a bolygón, akik...
Szia!
Jól vagy?
Igen, és nagyon sajnálom a kávézóban történteket.
Te sokkal jobbat érdemelsz.
Tudom, hogy megvan a magad baja.
Semmi gond.
Ha újra megpróbálnánk, többre is képes lennék.
Jó.
Odabent leveszem.
Sorba kell állnotok, édes. A vége arra, Kanada felé van.
Morris listáján vagyunk.
- A neved? - Harriet Gibbons.
Ez már nem Silver Lake.
- Nem ott lakunk. - Hát persze. Jó mulatást!
Köszi.
- Szia! - Hali!
David, Morris. Morris, David.
A lemezboltban nem tudtunk beszélni.
- Igen. - Az én hibám.
- Nagyon örülök. - Én is.
Rendben van a fiú.
- Jó mulatást! - Kösz.
Jól táncolsz.
- Sok évig tanultam. - Komoly?
Nem.
Tisztázzuk!
Mindenhol fülest hordasz, kivéve a lemezboltokat és a dragbulikat.
Tudom, hogy nincs értelme.
Miért? Miért csinálod?
Azt hiszem, engem...
kísért a zene.
Kísért a zene? Oké.
- Zenészként dolgozol? - Dolgoztam. Az volt az eredeti terv.
Nekem is vannak fura dolgaim, szóval ez közös vonásunk.
Komolyan? Nekem nem tűnsz furának.
Csak félretettem a korábbi életem,
hogy kezeljem a káoszt, amit a szüleink hagytak rám és a tesómra.
Egy élmény lehet.
Az is.
Jó volt.
Micsoda?
Nem tudom. Az este. Bármi is ez.
Ez az enyém.
Ja, hogy mész?
Aha, időben kell kiszállni, nem?
- Nem ám, csak reggel dolgozom. - Mindig lelépsz.
Jó éjt!
Kösz, hogy lángra lobbantottad az estét.
Ezt nem tudom, miért mondtam.
Jó éjt!
Szia, Harriet névre?
Mi a baj?
Basszus!
Köszi az estét, tánckirálynő.
Már rám fért. Viszonzom majd. Köszi! Nagyon jó volt.
A férjem mondott valamit a halála előtt, ami megragadt bennem.
Így szólt: „Éld meg a kötőjelet!”
A sírkövén ott a születése és a halála dátuma.
Közöttük pedig a kötőjel.
Talán cseppet érzelgős, de...
nekem mindig korrekt mottónak tűnt.
Szia!
- Este valami? - Este valami?
- Előbb te. - Én benne vagyok.
Az jó, én is.
Jó.
- Csinálunk valamit? - Aha.
Ez a tiéd?
Már az.
Azt a kurva! Hihetetlen.
A garázsban porosodott,
szóval gondoltam, elviszem egy körre.
Autózunk egyet?
Jó.
Pattanj be!
Hová megyünk?
Még nem tudom.
Ez a húzás mindig bejön?
Mire gondolsz?
Ha menő oldszkúl autóval körbeviszel L. A.-ben egy lányt...
- Igen, pontosan. - Mindig?
- Hallgassunk zenét! - Nem muszáj.
Nem.
Gyönyörű, az bizony
Örökké az maradsz
Oly csodás, de az vitás
Belőlem mi marad
Hiába ritka a szerelmem
- Hiába igaz - Hiába igaz a szerelmem
Elröppenek, mint a madarak
Nem tudom, hol a lelkem
És hol az otthonom
De elég annyit tudni, hogy
Elröppenek, mint a madarak
Nem tudom, hol a lelkem
És hol az otthonom
Igen.
Lenyűgöz, hogy hiszel bennem
Annyi év után is
Mi az?
Állj meg, légyszi!
- Most? - Igen.
Itt a KLAU 101.7.
Úristen!
Mi az?
- Mi a baj? - Semmi, bocs.
Harriet! Hé!
- Jó ég! - Mi történt?
Mennem kell.
- Elviszlek orvoshoz. - Jól vagyok.
Harriet! Várj!
- Én... - Jól vagy?
Nem.
Hadd vigyelek haza!
Oké.
Harriet!
- Nem tudtam, hogy van kutyád. - Örököltem.
David, ez...
kurva nehéz nekem, és...
Megtanultam így élni.
A lakásomat elbarikádoztam. Könyvtárban melóztam. Biztonságban voltam.
Biztonságban, és...
Hé... Gyere ide!
Maxszel, a barátommal két éve autóbalesetet szenvedtünk.
A traumás fejsérülésemtől egy hétre kómába estem.
- És azóta... - Szóval emiatt volt, ami történt.
- Olyasmi. - És beszéltél orvossal is?
Pszichiáter, neurológus, pszichiátriai tesztek,
- terápia, volt minden. - És mit javasoltak?
Mindegy, semmi sem működik.
Azt mondtad, bizonyos számok felidézik a múltat, ugye?
Igen. Mindkettőnkben.
De nálam más.
Bizonyos dalok felidézik a pillanatot, amikor Maxszel először hallottam őket.
És amíg a dal tart, újra ott vagyok a múltban.
És újraélem a pillanatot.
Tehát rohamaid vannak, és azt hallucinálod, hogy a múltban vagy?
Tudom, minek hangzik.
Kikapcsoltam a rádiót, és véget ért a roham?
A múltban kapcsoltam ki a zenét, hogy előbb visszajöhessek.
Aha.
A magyarázat a fülesre.
Igen, mert bármi, bárhol, bármikor kiválthatja,
de a füles meggátolja, hacsak nem döntök máshogy.
Ez micsoda?
Dalok listája a közös életünk bizonyos pillanataiból.
Ez ő?
Aha.
Jóképű.
Szóval ülsz a szobában,
és visszautazol az időben, hogy a halott barátoddal lehess?
Oké, sok dolgom lesz holnap.
David, kérlek! Komolyan kedvellek.
Én is téged.
Talán csak idő kell, hogy kiigazodj a dolgokon.
- Maximilian? - Igen, szerelmem?
Mihez van ma kedved?
- Mindenhez. - Igen?
- Igen. - És abba mi is tartozik bele?
Elmenni kutyástól kávézni egyet.
Imádattal bámulni téged. Igen, ügyes vagy!
Eszedbe juttatni, milyen állati vonzó vagy.
- Szerinted mi lesz velünk? - Hogy érted?
Együtt halunk meg?
Te vagy Bonnie, én Clyde.
Nekik nem alakult túl jól.
Miről beszélsz?
Gyere ide!
Szeretlek. Élvezzük ki a vasárnapot!
Összeköltözünk. Te kevered a lemezemet.
Felkelünk, kávéillat, a pillanat élvezete...
Aztán elölről. Jó lesz. Hiánytalan.
De nem kell előreszaladnunk. Jó?
Mi a baj?
Kinek adod el?
Egy techszaki Észak-Kaliból rengeteget fizet érte.
Azt hiszi, hogy David Mancuso kelléke a Loftból.
Tényleg az?
Lehetne. New Yorkban vettem egy pasitól,
aki állítólag járt a Loftban.
Szerinted együtt lennénk még Maxszel?
Nem tudom. Vagyis...
Bírtam, de ő a saját feje után ment.
Ez igaz.
Nem volt időtök rájönni,
egymáshoz valók vagytok-e.
Ha nem vagyok seggfej aznap,
akkor a baleset sincs.
Ez hülyeség.
Szóval arról szól a fantáziavilágod, hogy bűntudatból gyötröd önmagad?
Mi a bűnöd azon kívül, hogy neked hála szólt jól az ő béna zenéje?
- Nem volt béna. - Hagyjuk!
Dögösnek dögös volt, de zeneileg egy kispályás Mumford & Sons. Megye kettes.
- Nem te vagy a zeneízlés kapuőre. - De igen.
Voltam a fellépésein, kikészítettek.
Nekem bejöttek.
Ezt máshogy látjuk.
Milyen életed lenne, ha a múltat átírva megmenthetnéd Maxet?
Még ha ő is volt az igazi,
szeretne-e azzal a lánnyal lenni, akivé váltál?
De ha megtalálom a dalt, és nem hal meg, akkor nem török így össze.
- Én a valóságról beszélek. - Én is.
David teljesen felkavarta az életemet.
Aminek minden részletét megterveztem.
- Hogy ne legyen életed? - Hogy egyben tartsam.
Ugye nem szúrtad el Daviddel?
Volt csók.
Akkor még van remény.
Aztán elszúrtam az egészet.
- Beszéltél neki erről? - Aha.
Ne már! Csajszi!
Jól szabotálod magad.
Te mondod, akinek minden kapcsolata véget ér reggelre.
Van, hogy csak délre.
Szeretlek.
- Sok mindent éltünk át együtt. - Én is szeretlek.
David egy lehetőség.
Ha elszalasztod, nem mehetsz csak úgy vissza érte.
Megismerkedtél egy új pasival, aki jó fej és rendes.
Ez csak nem olyan szörnyű!
Köszi, hogy eljöttél.
Nincs mit.
Így legalább tudod, mibe keveredtél.
Aha. Utazol az időben.
Tudom, hogy őrültségnek tűnik ez az egész,
de hidd el, én őszintén próbálkozom.
Nem szoktam észrevenni az intő jeleket.
És én egy hatalmas intő jel vagyok.
Próbállak nem kedvelni.
Én is azt próbálom.
Hol vagyunk?
Meglátod.
Most komolyan, mi ez?
David?
- Szia! - Hali! Rég láttalak.
- Hogy vagy? - Jól, köszi. Edie hogy van?
Mindig jól.
- Ő Harriet. - Szia!
Szia!
Jól van. Köszi.
- Kösz. - Jó szórakozást!
Hogy nézek ki?
Jól. Remekül nézel ki.
- Úristen! - Innen nem lógsz ki.
Köszönöm szépen.
RÉGISÉG
- Mi az? - Itt laksz?
A tesómmal az emeleten nőttünk fel.
Nem volt itt egy régi lemezjátszó?
- Milyen lemezjátszó? - A Garrard.
Honnan tudsz róla?
Meséltél róla.
Igen?
Aha.
Fent van. Megmutatom.
A szüleimé volt.
A lemezeiket is megtartottam.
Ezek azok?
Igen.
Mind az üzletből van?
Igen, mindegyik.
Jól vagy?
Igen, csak... Ez ez összes?
Aha.
KLASSZIKUS KINCSEK MODERN SZIMFONIKUSOK
Istenem!
Úristen, megvan. Ez az!
- Miről beszélsz? - David, én már jártam itt.
- Ne, már megint ez? - Kérlek!
Nem hiszek az időutazásban.
Tudom, de kérlek, higgy nekem! Kérlek...
Csak tíz percet kérek. Kipróbálok valamit.
Nem, inkább hazaviszlek.
Hol a legjobb rejtekhely az üzletben?
Ahol csak te találod meg, ha eldugok valamit?
David, légy szíves! Kérlek, kicsit ne légy hitetlen!
Kettőnkért! Tíz percig!
Azt hiszem, bebizonyíthatom neked.
Oké.
A kassza mellett már ezer éve ott van egy régi iskolai pad.
Oké.
Menj le oda, nézz be a fiókba!
Hare! Ezt nézd meg!
Megvan. Hihetetlen! Megmenthetlek.
Mitől?
- Ettől a foteltől. - Pedig nagyon jó.
- Nem vesszük meg. Kizárt dolog. - Remek fotel, 30-as évekbeli art deco.
Nem vesszük meg. Gyere, menjünk!
Pedig nagyon kényelmes. Mennyibe kerül?
- Úgy 450 körül lehet. - Túl sok. Menjünk, légyszi!
Millió más fotelt vehetünk még. Gyere, menjünk már!
- De talán mehet lejjebb. - Nem kell. Kérlek!
Tom, szívem, meddig mehet a fotel ára?
- Nem neked, nekem lesz. - 380, angyalom.
Könyörgöm, David!
Ki az a David?
Nem, figyelj, bármilyen fotelt megveszek neked.
Ott lesz az egész életünk, hogy foteleket vehessünk. Engedd el!
Mi a bajod? Megveszem a fotelt.
Felszállsz, kismadár?
- Indulok. - Jössz jövő hétvégén?
Valószínűleg nem.
- Szia, apa! - Vigyázz magadra!
Megegyezünk 300-ban?
Tom? Légy olyan kedves!
- Segíthetek? - Egy iskolai padot keresek.
Igen, azok ott vannak.
- Hare, mit csinálsz? - Egy pillanat.
Felszállsz, kismadár? 2020. 10. 16
Felszállsz, kismadár?
Ott volt?
De hogy?
Anyádnak őszes copfja volt. Apádat „Tom, szívemnek” hívta.
Apád őt „angyalomnak”.
Láttad őket?
Igen.
Engem is oda tudsz vinni?
Hogy érted?
A múltba, magaddal.
Hogy utoljára láthassam őket.
Bár megtehetném, David! De ezt nem én irányítom.
Nem tudom, mit csinálok.
Visszamentél az időben.
Igen, de csak percekre.
Az időt pazaroltam. Max úgyis megveszi a fotelt, a baleset is megtörténik.
Megváltoztattad a múltat.
Csak a saját tetteimen tudok változtatni.
Mások tettein vagy sorsán nem.
Tudtam, hogy láttalak korábban.
Tessék?
Láttalak a múltban.
Mentél vissza az egyetemre, és...
nagyon jól néztél ki.
Boldognak tűntél.
Láttalak.
Te is engem.
- Helló! - Milyen volt az út?
Laza.
Kitárt karral éld életed A könyved a mával kezdődik
S a többi még üres
Ez különleges volt.
Jól van. Harriet jön.
Harriet!
Kösz, nem!
Választok neked.
Gyerünk!
Köszi.
Igen.
Menni fog.
Előre is bocsi.
Nem szerelem
Ezt tartsd észben
Csak buta, múló állapot
És ha néha
Fel is hívlak
Ne érts félre Ne hidd, hogy révbe értél
Nem szerelem
Nem, nem
Te jössz. Bizony.
Azért, mert...
- Gyere, te jössz! - Ne!
Nyomás! Gyerünk!
Gyere ide!
Gyerünk szépen!
Gyere! Te jössz!
Én megyek is.
- Oké. - Ne, légyszi, ne!
De attól még
A szívem csücske egyből nem leszel
Hú, de magas!
És ha hívlak
Nem kell egyből
Másoknak kettőnkről beszélned
- Pedig szabad. - Rendes!
- Aha. - Aha.
Nem szerelem, nem
- Énekeld te is! - Nem.
Azért, mert...
- Aha, és itt a vége. - Köszönjük.
- Köszi szépen. - Köszi.
Hűha!
Oké, nehéz lesz überelni.
Hogy kell átugrani a reklámokat? Basszus!
Hogy kell átugrani?
Mi az?
Miért nézel így?
Kérdezhetek egy furát?
Aha, ki vele!
Ha történne veled valami rossz dolog,
amit megakadályozhatok, de akkor sosem ismerjük meg egymást...
szerinted megtegyem?
Tessék?
Ha megmenthetném az életed, de nem ismernénk meg egymást.
Kérlek, Max, válaszolj!
Nem, ne. Én szeretnélek megismerni.
Nem tudom, nélküled milyen lenne. Nem, én ezt az életet szeretem.
És ha rólam lenne szó?
Ha velem történne valami?
- Veled semmi sem történne. - Max!
Akkor azt szeretném, hogy élj.
- És ne ismerjük meg egymást. - Igen, de életben maradsz.
Neked élned kell.
Mert őrülten szeretlek.
Köszönöm.
- Szia! - Mi történt?
Elestél, és beütötted a fejed.
Hol a kutya?
Ne aggódj! A tesómmal.
Úristen, ez újra és újra meg fog ismétlődni.
Azt hiszem, tudom, mit kell tennem.
Mit?
De akkor téged is elveszítelek.
Szia, Disco!
Jól van?
Hazavittem.
Te jól vagy?
Azzal nem mentjük meg őket, ha ebbe kapaszkodunk.
Adjuk el!
Komolyan?
Igen. Igazad volt.
Itt az idő.
A STÚDIÓBA MENTEM, A KUTYI ÉHES!
ŐRÜLTEN SZERETLEK CSÓK: MAX
Amire nem emlékszem, nem is történt meg?
Például kettőnkre, ha...
Ha nem emlékszem, akkor újra idegenek leszünk?
Nem tudom.
Ezt itt átéltük.
Ez a pillanat valódi.
Akár emlékszünk rá, akár nem.
És már találkoztunk.
Kétszer is.
Remélem, kicsit azért emlékezni fogsz rám.
Én is remélem.
Nem akarlak elveszíteni.
Talán nem változik semmi.
Talán.
Minden ugyanúgy marad, és életed végéig fülesben fogsz járkálni.
Vagy egyszerűen eltűnsz.
Egyedül hagysz a kutyáddal.
Ez a legijesztőbb és legcsodálatosabb az emberi létben.
Micsoda?
Hogy tovább tudunk lépni.
Megkereslek.
Én is téged.
És hogy ér véget?
Tragikusan.
Akkor...
- Akkor... - Kösz a slukkot.
Most meg mi a jó ég történt?
Elengedem életem szerelmét.
Hogy hívnak, jövőlátó?
Harriet.
Akkor jössz, Harriet?
Szeretlek.
Mi?
Érezd jól magad!
Gyere, Tangó! Gyerünk!
Óvatosan!
Szia!
Aha, találkozom Nellyvel a stúdióban.
Kutyát sétáltatok, veszek egy kávét.
Szia! Biztos a kutyámat érzed.
Bocs. Egy jeges americanót kérek.
Mehetne még kompresszió a dobra.
Jó, csak nyugodtan.
Most elölről!
Nekem tetszik.
- Igen. Nagyon jó. Nekem is tetszik. - Jó.
MORRIS Hétkor nálam?
Szia!
- Úristen! Odanézzenek! - Helló!
- Szia, szépségem! - Szia!
De jól nézel ki! Csodásan.
- Szia! - Szia!
Hölgyeim és uraim, a Roxy Music!
A feliratot fordította: Marik Gábor