VAPET PRODUCTION uvádí
Bronx poblíž Fordhamské univerzity. Můj domov.
Svět sám pro sebe.
Všude je odsud blízko, ale jako by to bylo na hony daleko.
Karmelitánský kostel.
Jeho zvony tu bylo slyšet všude.
Psal se rok 1960 a na ulicích bylo slyšet "Doo-Wop".
Zpívali ho snad na každém rohu.
To byly časy!
Yankees hráli proti Pirates a Mickey Mantle byl pro mě bůh.
Táta mě vzal na Yankees a koukali jsme, jak vyhráli.
Bar "Chez Bippy," tady se všichni scházeli, ale o tom až později.
Tohle je můj dům. Bydlím ve třetím patře.
Východní 187. ulice, č. 667.
Tohle jsou moje schody.
Večer tu bylo slyšet mladé Italy, jak se dvoří svým dívkám.
Hele, Marie!
Vlez už sakra do toho auta!
-Ne! -Vlez si dovnitř!
-Nech mě na pokoji. -Víš, že tě miluju, zlato.
-Kecáš! -Vlezeš už dovnitř, kurva?
Tam, přímo pod tou lucernou, stál on.
Zdejší Muž číslo 1. Sonny.
Sonnyho jsme měli všichni rádi a vzhlíželi k němu jako k bohu.
Pro zdejší okolí to byl bůh.
Dokázal bych tam sedět a civět na něj ve dne v noci.
Ale on na mě ani nepohlédl.
Nikdy. Až jednou.
-Jak se máte, holky? -Máte tam místo?
To bys rád.
PŘÍBĚH Z BRONXU
Do prdele! Už sem jde.
To je můj táta, Lorenzo Anello.
Jeho trasa vedla po 187. ulici a já rád jezdíval s ním.
To jsem já, Calogero, když mi bylo devět.
-Tak ahoj, tati. -Ahoj.
-Jdi rovnou nahoru. -Dobře, tati.
To je moje máma, Rosina. S tátou se seznámili na bále.
Zamilovali se do sebe a od té doby jsou spolu.
Já vím, že furt posloucháš. Sleduj hru.
Bar Chez Bippy. Tady se všichni scházeli.
Koukej odsud mazat!
Tony Tupé byl majitel baru jen navenek. Patřilo to Sonnymu.
Tony si myslel, že umí zpívat. Všem to šlo na nervy.
Naschvál nemluvil normálně, ale jen zpíval.
Říkali mu "Tupé" kvůli té příšerné paruce.
Eddie Břečka byl gambler a ten největší smolař na světě.
Říkali mu tak, protože na co sáhl, to se rozbředlo.
Sázkový tikety mu už mohli dávat rovnou roztrhaný.
Vsadil jsem na Yankees, a prohráli. Mám prostě pech.
Jojo Velryba.
Říkalo se, že nemůžeš chodit s Jojem, ale obklopen Jojem.
Viděli jste, jak hodinu od hodiny tloustne.
Vyprávělo se, že jeho stín jednou zabil psa.
Frankie "Bublanina", protože měl obličej jako bublaninu.
Nebyl na něj hezký pohled.
Jak je, mladej?
Říkali mu Jimmy Šeptal. Sonnyho pravá ruka.
Šeptal, protože pro něj bylo všechno tajemství.
Danny K.O. měl rád box a Bobby Katr za ním strávil půl života.
To byla Sonnyho parta a na ně si nikdo netroufl.
Co tu děláš? Neříkali jsme ti, že sem nemáš chodit?
Neříkala jsem, abys šel nahoru? Povím to tatínkovi.
-Co tu děláš? -Hledám tatínka. -Hledáš tatínka? To je hezký.
Musím jít do obchodu. Nechoď nikam, rozumíš?
Vždycky jsem se snažil Sonnyho napodobovat, ale on se nedíval.
Sonny měl pět prstů,
ale používal jen tři.
Pojď, jdeme. Nahoru.
-Nemám chuť na steak. -Že ne?
Víš, kolikrát musím jet autobusem, abychom měli steak?
-Sedmkrát. -Kdo ti to řekl? -Spočítal jsem si to.
-Tatínek s tebou chce mluvit. -O čem?
-Maminka tě viděla v baru. -Já nebyl v baru.
-Řekni tatínkovi pravdu. -Byl jsem tam. -Tak proč lžeš?
-Zkusil jsem to. -Udělej něco.
Co mu mám říct?. Dobrej pokus, synku.
-Dík, tati. -No tak, Lorenzo. Prosím tě.
Co mám dělat? Ten bar je hned vedle.
Táta má pravdu. Jen ho poslouchej.
-S tebou se nikdo nebaví. -Podej mi talíř.
K tomu baru se nepřibližuj.
Schodiště jo, ale bar ne. Až budeš starší, pochopíš to.
Mě taky nevidíš, že bych tam chodil.
-Maminka tě taky nepustí? -Co s ním mám dělat?
To nevím.
Dělám si legraci. Nebudu tam chodit.
Hele, co mám.
-2 lístky na Yankees. -Za Micka? -Rovnou za sedmičku. Sněz steak.
Jeď, Alfie.
Tohle je Phil Kramář.
Všem říkával "Marie" a s mými kamarády jsme mu s chutí dávali zabrat.
Klouzek a Cvok Mario byli mí nejlepší kamarádi.
Klouzkovi se tak říkalo kvůli vlasům
a Mariovi, protože to byl prostě cvok.
Nakopu vás do prdele, vy jedny Marie!
Jděte od toho ovoce! Nechte to ovoce bejt!
Já vám dám na budku, vy tři Marie!
Nešahejte na tu zeleninu! Myslíte, že to rozdávám?
Počkejte!
Ať vás nakrmí rodiče!
Bublanina je zase v maléru.
Tohle si někdo odskáče!
Sledujte! Kdo je tohle?
To je Jimmy Šeptal.
Zodpovídáš mi za to.
Tohle je Sonny.
Udělej to, co se sluší.
Předveď někoho ty, mluvko. Někoho těžkýho, třeba Bublaninu.
-Bublaninu já nedokážu. -To je těžký.
Dej si na ksicht síto, a já ti na něj naseru.
Do prdele.
Ty negři si troufají do naší čtvrti.
Akorát tudy jezdí ze školy.
-Jak to víš? -Říkal mi to táta.
Můj táta říkal, že takhle to začíná.
Koukejte zmizet z naší čtvrti, negři zasraný!
-Vraťte se na Webster Avenue! -Máš kliku, že jsi v autobuse.
Netrefil ses!
Proč?
Nikdo není větší frajer než ty, Sonny.
Kam se cpeš? Jdi do prdele, ty krkoune!
Ty šmejde! Jseš pěknej čurák a já ti urazím palici!
Rozmáznu ti hlavu.
Odjeď s tím autem!
Sonny, tu bouchačku.
Odjeďte s tou károu!
Když na mě Sonny poprvé pohlédl, ohluchl jsem. Nic jsem neslyšel.
Viděl jsem jen Sonnyho, jak drží tu pistoli.
-Nestalo se mu nic? -Šlo jen o místo na parkování!.
-Nestalo se ti nic? -Půjdeme dovnitř.
Nic mi není, mami.
Já se tak vylekala!
Ty to nechápeš, tati.
Jen se hádali o místo na parkování.
-Proč o místo na parkování? -Ne, potkali se v nevhodnou dobu
-Cože? Vždyť ho mohli zabít! -Budeme si hledět svýho.
-Nic se mu nestalo, to je hlavní -To snad není pravda.
-Kdo je to? -Policie. Bydlí tu Anellovi?
Ano. Co potřebujete?
Jsme detektivové. Rádi bychom se vás na něco zeptali.
-Na co? -Otevřete ty dveře.
Zdravím.
Jsem detektiv Belsik. Tohle je detektiv Vella.
Ahoj, hochu. Jak se máš?
-Musíme vyslechnout vašeho syna. -Kvůli čemu?
Před chvílí se tu střílelo. On byl u toho.
-On o tom nic neví. -Podle nás ví. Lidi ho viděli.
To se pletou. Neví nic.
Může to jít po dobrém nebo po zlém, tak jak?
-Můžeme jít na stanici. -On nic neví.
Já to vím.
Děcka. Dělají, že něco vědí.
My jsme si vás nevybrali jen tak. Víme, že tam byl.
Poslouchej, co po tobě chci.
Půjdeš s námi a s tatínkem dolů, je tam pár lidí.
Ukážeš toho, kohos viděl s revolverem. To je všechno.
Mohl bys to pro nás udělat?
-Jo. -Dobrá. Tak pojď. Půjdeme dolů.
-Půjdeme s vámi. -Nestane se mu nic?
Všechno bude v pořádku. Za chvilku jsou zpátky.
Tamhle je Lorenzo.
Tak, chlapi, otočit.
Sundejte si čepice.
Zvedni hlavu, koukat před sebe. Sem se koukej.
Je to on?
A co tenhle? Před sebe koukat.
-Co tenhle? -Ne.
Před sebe. Co tenhle?
Odpověz. Je to on?
Ne.
Tenhle? Je to on?
Odpověz mi.
Dobře.
Dívej se rovně!
Co tenhle?
-Ne. -Tak ne. Jdeme.
Dívej se před sebe, sem.
Na mě se dívej. To je ono. Je to tenhle?
Tenhle?
Co tenhle?
Před sebe. Co tenhle?
Je to on?
Odpověz.
Ne.
-Spokojený? Ten vám nepomůže. -Nejsem spokojený.
Já vím, on nic neví.
-Řekl že ne, ten vám nepomůže. -Dejte si odchod.
-No tak, odchod. -Pojď, synku, půjdeme.
Můžete si oddechnout. Padejte. Zmizte mi z očí.
-Napálili jsme je, tati. -Jo, napálili jsme je.
Nebonzoval jsem, tati.
Ne, nebonzoval jsi.
Zachoval jsem se dobře, viď?
Zachoval ses dobře. Zachoval ses dobře ke zlýmu člověku.
Zachoval jsem se dobře ke zlýmu člověku.
To jsem nechápal, vždyť mi bylo jen devět.
Věděl jsem jen, že být bonzák je ta nejpodlejší věc.
A já nebonzoval.
Pročs řekl, že jsem se zachoval dobře ke zlýmu člověku?
V životě musíš někdy udělat i to, co víš, že je špatné.
Chápeš, co říkám?
Ne, já si prostě myslel, že jsem se zachoval správně.
Teď si tím už nejsem jistý.
Zachoval ses správně a až budeš starší, pochopíš proč.
Máme tě s maminkou moc rádi.
Zítra tě s sebou vezmu do autobusu.
Poslední zastávka na tátově trase byl City Island.
Bylo to naše oblíbené místo.
Jako jednodenní prázdniny.
Poslouchal svůj jazz a probírali jsme baseball.
Mohl bych si dát zmrzlinu?
Nejdřív doděláme práci, a pak ti ji koupím.
Dobře, tati.
Zahrajeme si, tati.
Tak uvidíme. Kdo poslední vyhrál Trojitou korunu?
Mickey Mantle, pálkařský poměr 353.
130 odpalů do vnitřního pole. 52 home runů.
-Dobrý. -Byl to nejlepší hráč. -Ne, největší byl Joe D'.
Yankeeskej střihoun. 56 vítězství za sebou.
-To nepřekonal nikdo, viď? -Nikdo.
Víš, proč byl Joe tak skvělej?
-Že byl Ital? -No, částečně. -Tak proč?
-Měl větší talent. -Talent? -Přesně tak.
Mám já talent, tati?
Jistě. Máš spoustu talentu.
Dokázal bych hrát baseball?
Dokážeš dělat, co si zamaneš.
To nejsmutnější v životě je promarněný talent.
Můžeš mít talent, ale když ho nevyužiješ, nestane se nic.
A když ho využiješ? Stane se něco dobrýho. Slyšíš mě?
-Jo. -Jdeme na zmrzlinu. -Dobře.
Já zavřu dveře, jo?
Připravenej? Pozor na hlavu.
-Máš to? -Mám.
O promarněným talentu mi táta vyprávěl pořád.
Dělej, ať stihneme začátek zápasu.
Na závěrečný zápas sezóny 1960 přišlo 33 683 diváků!
Moose Skowron odpálil do středu hřiště,
což byl jeho dvanáctý zásah na metu v letošní sezóně.
-Ahoj, tati. -Ahoj.
Jdi nahoru a dokoukej se na zbytek zápasu.
Rovnou nahoru. Nepoflakuj se venku.
Ahoj, Lorenzo.
Jeď. Chci si s tebou promluvit.
Ten tvůj kluk, to je hodnej kluk.
Sonny si váží toho, co jste pro něj udělali.
Jsem rád, že to tak dopadlo.
Chtěl by ti pomoct. Každý den bys doručoval nějaký čísla
a měl bys za to 150 dolarů týdně.
Dík, ale mě zaměstnává město. Kdyby to prasklo, vyhodí mě.
-Rozmysli si to. -To nemůžu dělat. To není nic pro mě.
Ani za 150 týdně?
Ne, to nejde. To není nic pro mě.
Sonny bude zklamanej, ale vyřídím mu to.
Zastav mi tady, chci vystoupit.
-Dneska mi nabídli práci. -Jakou? -Vozit čísla.
Vyzvednout a odevzdat papír za 150 týdně.
Cos jim řekl?
Co myslíš, že jsem řekl? Že ani náhodou. To není pro mě.
Co je?
No nevím, 150 dolarů. Vždyť jsou to jen čísla.
-To jsem to měl vzít? -Já nevím.
No jo, ale když se s nima člověk zaplete, tak v tom pak lítá...
Možná máš pravdu. Půjdu zkontrolovat malýho.
-Pojď ke mně. -Cože? -Pojď ke mně.
Nelituješ toho, že sis uvázala na krk autobusáka?
Zamilovala jsem se do tvý uniformy.
Při tom pohřbu jsem měl vážně špatný pocit.
Umřel člověk a já jsem lhal a spáchal smrtelný hřích.
Chtěl jsem, aby mi Bůh odpustil.
Odpusť mi, Otče, neboť jsem zhřešil.
U poslední zpovědi jsem byl před měsícem a toto jsou mé hříchy.
Zameškal jsem nedělní mši dvakrát.
Křivě jsem svědčil o vraždě jednou. Jedl jsem v pátek maso jednou.
Můžeš jít trochu zpátky a zopakovat to?
-Jedl jsem v pátek maso jednou? -Ne, ještě před to.
-Křivě jsem svědčil o vraždě? -To je ono.
Uvědomuješ si, co jsi řekl?
Bylo to jen jednou, Otče.
Víš, jak zní pětka?
Ano. "Odmítám vypovídat, protože bych tím mohl ohrozit..."
Páté přikázání!.
Nezabiješ.
Přesně tak. Tak mi pověz, co se stalo.
Ne, nikomu nic nepovím.
Neboj se, synu. Nikdo není mocnější než Bůh.
No, já nevím, Otče.
Ten váš je tam nahoře víc než ten můj.
Ale ten můj je tady dole víc než ten váš.
To máš pravdu. Pět Otčenášů a pět Zdrávasů jako pokání.
Za zatloukání vraždy? To jde!
-Cos to řekl? -Nashle, Otče!
Bylo bezva být katolík a chodit ke zpovědi.
Každý týden jste mohli začínat znovu.
Hej, kluku!
Sonny tě chce vidět. Pojď. Kolo ti nikdo neukradne.
Tady je ten kluk, Sonny. Běž, neboj se.
Jak se máš, mladej?
Dobře.
Tak se vidíme tváří v tvář.
Jo.
Ty se mě bojíš?
-Ne. -To je dobře.
-Jak se jmenuješ? -Calogero.
To je pořádný jméno. Máš nějakou přezdívku?
Ne.
-Jak ti říkají kamarádi? -Calogero.
To je logický.
-Ty fandíš Yankees? -Jo.
Posaď se.
Pojď sem, posaď se vedle mě.
Štve tě, že Yankees prohráli?
Bill Mazeroski, toho nesnáším.
Mickey Mantle se kvůli němu rozbrečel.
-Psali, že Mickey brečel. -A proto jsi naštvanej?
Vydělává 100 000 $ ročně. Kolik vydělává tvůj táta?
-To nevím. -Tak nevíš.
Kdyby tvůj táta neměl na nájem, řekni si Mickeymu a uvidíš.
Nestará se o tebe, tak proč se staráš o něj? Všem je to jedno.
-Můžu se vás na něco zeptat? -To se ví.
Šlo o místo k parkování?
Až budeš starší, pochopíš to.
Od toho dne už mi na Yankees tak nezáleželo.
Začal jsem trávit čas se Sonnym.
Přišel jsem ze školy a jak jen to šlo, vytratil jsem se.
Nosil jsem jim pití a oni mi dávali spropitné.
-No tak, Sonny. -Už házím.
-Do prčic! -To snad ne...
Na, tu máš.
Sonny, půjčíš mi stovku?
-Víš, co se stane. -Já to cítím.
Dej mu stovku.
-Hraju! -Dejte mu kostky.
No tak, dělej.
No tak, kostičky.
Na nový botičky.
No tak, sedmičku!
Zdrávas Maria, milosti plná!
A tu sedmičku!
-Sakra! A končím. -Padej odsaď.
Tomu nikdy nepadne, co má.
Kostky.
Kde je ten kluk?
-Napiš to kafe na mě. -Taky že jo. Koukej zmizet.
Kde je ten kluk?
Ten kluk bude házet za mě.
-Máte něco proti? -V pohodě, nemáme.
Hoď to za mě.
-Já neumím hrát kostky, Sonny. -To nemusíš. Jen mě poslouchej.
Povím ti co a jak.
Sázím na něj pět stovek.
Nemůžeš se o mě přestat opírat?
Furt na mě funíš.
Já si chci taky zahrát!
Musíš je odrazit od té zdi, rozumíš?
Dokážeš to.
Počkejte, vsadím si na Sonnyho.
Ať se tvý peníze mých ani nedotknou.
Copak jsou falešný? Mý prachy už nejsou dobrý?
Protože ty nosíš smůlu. Strčte ho na záchod.
Nechte ho tam!
-Nosí mi jen smůlu. -Házej!
Hraje se o hodně peněz.
Dej doprostředka tisícovku.
No tak, ty to dokážeš.
Přestaň na mě funět. Já z tebe snad chcípnu.
Teď pořád vyhrávám. Tak na mě nefuň. Strčte ho na záchod.
-Tam je Eddie, nevejdou se tam. -Na to seru! Strčte ho tam!
Hoď mi ještě jednou sedmičku.
Máme čtyřku. Dobře. To je dobrý.
-Čtyřka je dobrá. -Tak dělej, mladej. Hoď ty kostky.
Tvrdím, že hodí čtyřku. Vsaď ještě 500 na čtyřku.
-Sázím na dvě dvojky. -Kdo sází, že to nehodí?
-140 že to nehodí. -Hoďte tam prachy.
Já tvrdím, že tu čtyřku hodí.
Potřebuju, abys to hodil.
-Neboj, tentokrát hodím sedm. -Ne, žádnou sedmičku!
Držte huby! Žádnou sedmičku nehodí.
Nikdo se mladýmu nebude smát. Nikdo se mu nesmějte.
Sedmičku teď nepotřebujeme. Chci čtyřku.
Musíš to hodit.
Frankie Bublanina to kazí. Nemůže se koukat na ten ksicht, když hází za mě.
Přineste od baru utěrku a hoďte mu ji přes hlavu.
Nechci mít na hlavě utěrku, to je trapný.
Strčte ho na hajzl.
Poslouchej, co ti říkám.
Vidíš ty peníze?
Hodíme to?
My to hodíme.
-Takže dvě dvojky. -Nemachruj.
Prostě to hoď.
Jen to hoď. No tak.
Jedenáctkrát. Vyšlo mi to jedenáctkrát za sebou.
Nevím, kolik Sonny vyhrál, ale bylo to hodně.
Říkal, že kdo maká, je trouba, a tohle byla ta nejlepší škola:
Univerzita Belmont Avenue. Dostával jsem dvojí vzdělání.
Jedno na ulici, jedno ve škole, byl jsem tedy dvojnásob chytrý.
Hele, mladej...
-Šlo ti to dobře. -Díky.
Tu máš.
-To je všechno? -Tu máš.
Dobrý?
-Běž, už je pozdě. -Nashle, Sonny.
Poslyš...
S tím tvým jménem musíme něco udělat.
-Od teďka ti budeme říkat C. -C? -Přesně tak, C.
Běž domů. No tak.
Měj se, Sonny.
Brával mě s sebou, představoval mě jako svýho kluka.
A najednou se v okolí začaly dít divný věci.
Calogero, pojď sem. Chci si s tebou promluvit.
-Jmenuju se C. -Chtěl jsem říct C.
-Jakpak se máš, chlapče? -Dobře.
Broskve pro maminku.
Nemám u sebe peníze.
U mě žádný peníze nepotřebuješ.
To bys mě urazil.
Jen řekni Sonnymu, že jsem se o tebe postaral.
Tak jo.
Tehdy mi to došlo. Byli na mě hodní kvůli Sonnymu.
Líbilo se mi to.
Moc se mi to líbilo.
Mami, podívej, co jsem dostal. Broskve a...
...zadarmo.
-Co je tohle? -Co je co?
Kdes to sebral? Měl jsi to za skříní.
-Nastřádal jsem si to. -Nastřádal sis 600 dolarů?
-To děláš mozkovýho chirurga? -Pověz, odkud je máš.
-Vydělal jsem si je. -Jak?
-Různě. -Různě? Jak různě?
Prostě různě.
Nelži. Nebudu se zlobit, jestli řekneš pravdu.
-Slibuješ? -Přece bych ti nelhal.
Obsluhoval jsem u kostek a dostával jsem spropitný.
-U kostek? -U jakých kostek?
-Říkals, že se nenaštveš.
To jsem lhal. Teď mi řekni všechno.
Pracoval jsem pro Sonnyho a on mi dával spropitný.
Já to věděl.
Neříkala jsem ti snad tisíckrát, že tam nemáš co dělat?
-Vydělal jsem si to. -Neměls tam co dělat.
Hned mu je odnesu zpátky.
-Měli bychom to promyslet. -Jak promyslet?
Hodily by se nám. Nic špatného neudělal.
Na tom nesejde. Víš, odkud to pochází.
Nemůžeš mě vyslechnout?
-Konec debaty. Jdeme. Ne. -Vyslechni mě!
Proč musíš být takový mezek? Uklidni se!
Lorenzo, prosím tě!
To snad není pravda.
Lorenzo!
Lorenzo, prosím tě!
-Je tu někde Sonny? -Jo, asi bude vzadu.
Tohle nemůžeme přijmout.
Já ti to nedávám, to je tvýho syna. Vydělal si to.
Nechci, aby se můj syn zaplétal do toho, co se tu děje.
Jako do čeho?
Já nejsem hloupej.
Víš, o čem je řeč. Nech mýho syna na pokoji, jo?
C, běž ven. Chci si promluvit s tvým tátou.
Já budu svýmu synovi říkat co a jak. Calogero, počkej venku.
Máš můj obdiv. Jsi můj soused a čestnej chlap.
Ale takhle už se mnou nemluv.
Říkám mu, aby chodil do školy, aby šel na vysokou...
Nejde o to, co mu říkáš, ale co vidí. Auta, prachy...
Chtěl vyhodit baseballový karty, protože mi Mick nezaplatí nájem.
To že řekl? To je kluk.
To není k smíchu, když má tvůj kluk víc na účtu než ty sám.
Nabídl jsem ti práci, a tys řekl, že ne.
A na tom trvám. Ale mýho syna nech na pokoji, prosím tě.
Copak nevidíš, že se k němu chovám jako k vlastnímu?
On ale není tvůj vlastní, je můj!
-Cože je? -Je to můj syn! -Hele, koukej odsud padat!
-Já se tě nebojím. -To bys měl. -Já vím, co dokážeš.
Ale já nepřekračuju daný meze, to ti řekne každej.
Nezahrávej si s moji rodinou. Je to můj syn.
-Chceš se prát? -Nech mýho syna na pokoji!
-Zmiz, nebo ti ji natáhnu. -Nech mýho syna na pokoji.
Je mi fuk, co jsi zač.
-Kde jsou moje peníze? -Nechal jsem je tam.
Jaks to mohl udělat? Byly moje.
Nejsou dobrý. Nechci, abys u sebe měl takový peníze.
-Vydělal jsem si je. -Drž se od něj dál.
-Tati, vyslechni mě! -Říkám, drž se od něj dál!
Tati, vyslechni mě!
Slyšels, co jsem řekl. Drž se od něj dál!
Sonny měl pravdu. Kdo maká, je trouba.
Zmačknout spoušť je snadný, ale ať si zkusí denně pracovat.
Uvidíme, kdo má sílu. Kdo maká, má sílu. Tvůj táta je silnej.
Ale jeho mají všichni rádi, stejně jako tebe, když řídíš.
To není stejný. Nemají ho rádi, mají z něj strach. To je rozdíl.
Já to nechápu, tati.
To pochopíš. Pochopíš to, až budeš starší.
Mrzí mě, že jsem tě uhodil.
Mám se o něj postarat?
Ne, nech ho být.
Sonny s tátou už spolu nikdy nepromluvili.
A já tátu neposlechl a nedržel se od něj dál.
Bar byl tak blízko, že jsem tam mizel, jak jen to šlo.
Uběhlo osm let. Já vyrostl a narostl i Sonnyho vliv.
Stal se z něj boss a já byl jeho kamarád.
DOSTIHOVÁ DRÁHA AQUEDUCT
Psal se rok 1968. Žebříčkům vévodil Dion.
Poznamenali nás Beatles. Yankees byli poslední a mně to bylo fuk.
Všude se všechno měnilo, jen u nás to bylo pořád stejné.
Vyběhli! Jak se očekávalo, první vyráží Kryptonit.
Už jde! Vzali nás.
-Stihl jsi to? -Ano. Všechno na Kryptonita.
No tak, hezky doběhni. Dělej.
Kryptonit. Tenhle kůň nemůže prohrát.
To je ložený. Paráda. Nebojte.
-No tak, jedničko, jedeme! -Nemůžeme prohrát!
Heleďte, vyráží kupředu.
-Jedeme, jedničko! -Máme to. Už je to hotový.
Dělej, jedničko.
Jedničko, jedeme!
Zmiz! On si na toho koně vsadil?
Vsadil na Kryptonita? Dej sem ty tikety.
Ale vždyť vyhráváme!
Nemůžeme vyhrát. Na Kryptonita si vsadil Břečka.
Smolař zasranej!
Jsme v břečce.
Ještě pořád to můžeš dokázat.
Vydrž!
Bylo to jen o kousek! Zasranej kůň!
O posranej kousek! To snad není možný!
Mám tip na příští závod.
Jdi se vysrat!
Ty s tím naděláš.
SPOLEČENSKÝ KLUB "DIVOKÉ DVOJKY"
Konečně jsme měli svůj klub. Říkali jsme mu "Divoké dvojky".
Pití bylo za dolar. Na nájem nám vydělal jukebox a my se bavili.
Bavili jsme se ve dne v noci. Nikomu se nechtělo domů,
protože by mohl nedejbože o něco přijít.
Hele, kluci. Koukejte na ty baby.
Zastrč ho do kalhot.
-Tyhle baby jsou rajdy. -Odkaď to víš?
-Vyser si, C! -Odkaď to víš?
-Neuspěly v mý zkoušce. -Co je to za zkoušku?
Když chceš zjistit, jestli se dá holce důvěřovat,
-zkus na ní Mariovu zkoušku. -Co je to za zkoušku?
Nalož si takovou holku do auta.
Vyjeď s ní na dálnici a zařaď se vedle velkýho kamionu.
Upozorni na sebe jeho řidiče.
Třeba zatrub, to je fuk. Hlavně aby se na tebe díval.
Popadni tu babu za hlavu a natlač si ji mezi nohy.
Jestli tě ta holka rovnou vezme za vercajk,
i když ví, že se on dívá, je to rajda a nedá se jí věřit.
Ty jseš magor.
Když to dělají a používají i ruku, odhrnujou si vlasy,
Už to dělaly předtím. Jsou to profesionálky.
-Mně se to stalo. -Měli bysme mu věřit.
Heleďte, ty negři už tu dneska dvakrát projeli.
Když tu nezastaví, tak koho to sere?
Koho to sere? Mě to sere, abys věděl.
Vystoupili snad a otravovali tě? Ne.
Dneska jedno auto, zítra dvě.
-Pak už jim to tu bude patřit. -Budou píchat naše baby.
Tady každopádně nemají co dělat.
-Ještě je sem zvi. -Dej jim šanci.
Baseballovou pálkou po hlavě.
Chcete dostat šanci? Vraťte se!
Louie! Co mý prachy?
Teď zrovna něco mám.
-Co s ním máš? -Visí mi 20 babek. Už dva týdny.
Nemůžeš to furt okecávat!
Sráč jeden!
Musím si promluvit s tátou. Hned jsem zpátky.
Tak jo, C. Vrať se.
Nasedni si, mám už jen jednu jízdu.
-Musím? -Jo, musíš. Pojď.
Kde to sedíš? Tady se posaď.
Musíme poslouchat tuhle muziku? Bolí mě z ní hlava.
Vy už dneska nemáte ponětí o tom, co je dobrá muzika.
Jen poslouchej. Tohle je muzika.
Nechceš se mnou jít zítra na box?
Calogero!
Calogero, posloucháš mě?
Calogero!
Proč mi nemůžeš říkat C jako všichni?
Tvůj dědeček byl Calogero stejně jako ty.
Proto ti nemůžu říkat ani C ani jinak.
Chceš jít na ten box?
-Můžu ti to říct zítra?. -Nemůžeš. Ano nebo ne?
Tak jo, půjdu.
Takhle to neříkej. Já ti za to hlavu neutrhnu.
Kvůli mně to nedělej.
Byla vysoká, nádherná a měla šmrnc.
Ale byla to černoška.
To se u nás nenosilo.
-Co ten první? -Bude ve dvě.
Dvojka, šťastný číslo tvýho kamaráda.
-Koho? -Tvýho kámoše. -Neser mě.
Zase si vsadil 2 proti 28?
-Zase? -Zase.
Příště se vynasnažím pustit nějakou lepší muziku.
Já si tě jen dobíral. To nic, tati.
Tak zatím.
Louie!
Musím letět, babička je nemocná. Měj se!
-Mám nějakou práci. -A co ty mý prachy?
Až tě chytím, bude po tobě!
C, pojď sem!
Co s ním máš?
Dluží mi peníze.
-Přetáhni ho pálkou. -Zkopej ho do krychličky.
Tohle mu radíte, vy grázlové?
-Nerozmazluj ho! -Neposlouchej ty grázly.
Jdu k Ginovi. Hned se vrátím.
Co se stalo?
Louie Dumps, dluží mi 20$, už 2 týdny. Furt se vymlouvá.
Už ho mám plný zuby. Mám mu dát na budku?
Co vyvádíš?
Co jsem ti říkal? Ublížit někomu, to není žádný řešení.
-Je to dobrej kamarád? -Ne, já ho nemám rád.
Tak ty ho nemáš rád. A hned je tu i řešení.
Stálo tě to 20$, aby ses ho zbavil.
Už nikdy tě nebude otravovat.
Už nikdy po tobě nebude chtít peníze.
Za 20$ zmizí z tvýho života. To tě vyšlo levně.
Ty si víš vždycky rady.
To jo. Kdybych věděl, nestrávil bych 10 let v base.
Cos tam celou tu dobu dělal?
V base se dají dělat jen tři věci.
Zdvíhat činky, hrát karty nebo se dostat do maléru.
-A cos dělal ty? -Já? Já si četl.
Cos četl?
-Už jsi slyšel o Machiavellim? -O kom?
O Machiavellim. Známý spisovatel, žil před 500 lety.
Dosažitelnost, tu on zdůrazňoval.
-Dosažitelnost? -Přesně tak. Poslouchej.
Mohl bych bydlet kdekoliv, proč tedy bydlím tady?
Dosažitelnost. Chci být všemu nablízku.
Když jsem tady, všimnu si potíží okamžitě.
Potíže jsou jako rakovina. Když je nepodchytíš včas,
rozrostou se a je po tobě. Musíš to vyříznout.
Na nějakým Louie Dumpsovi nesejde. To je všem jedno.
Starej se o sebe, o svou rodinu, o lidi, na kterých záleží.
A o to právě jde, o dosažitelnost.
Zdejší lidi, které denně vídám a kteří jsou na mé straně,
se cítí bezpečněji, když vědí, že jsem nablízku.
Mají tedy o důvod víc, aby mě měli rádi.
Ale ti, co to mají obráceně,
si to rozmyslí, protože vědí, že jsem nablízku.
Mají tedy o důvod víc, aby se mě báli.
Je lepší, když tě mají rádi nebo když se tě bojí?
To je dobrá otázka.
Nejlepší je, když jde obojí, ale to je hodně těžké.
Kdybych si ale mohl vybrat,
byl bych radši, aby se mě báli.
Strach vydrží déle než láska.
Přátelství koupené za peníze je k ničemu.
Vidíš to tady. Udělám vtip a každý se směje.
Jsem zábavný, ale tolik zase ne.
Díky strachu mi zůstávají věrní.
Vtip je v tom, abys nebyl nenáviděný.
Starám se o ně dobře, ale ne moc. Pak by mě nepotřebovali.
Dám jim tolik, aby mě museli potřebovat, ale ne nenávidět.
Tohle si zapamatuj.
Mám nádherné telecí, mám linguine frutti di mare...
Nejste vhodně oblečený.
Co ti na tom vadí?
Nejsou oblečený. Řekl jsem jim, ať jdou pryč.
Je tu nějaký problém?
Že nejsme oblečený. Copak naše prachy smrdí? Chceme jen pivo.
Jen pár piv, nic víc?
Pak zase pojedeme. Nechceme vás otravovat.
To je slovo gentlemana. Dej jim to.
Co tu máš za chlast? Dej nám orosený.
-Dvě sem! -Šoupej to sem, Joe.
Ještě jedno sem. Máme tu žízeň.
Bráchové, jestli dovolíte, připíjím na naše hostitele.
Ve jménu Otce, Syna a Ducha svatého.
Zase ty, co?
To nebylo hezký. Teď všichni odejděte.
Já ti řeknu, až budeme odcházet. Nech mě na pokoji.
Běž nám ohlídat motorky, jo?
Teď už odejít nemůžete.
Nikdy nezapomenu na jejich obličeje.
Na všech těch osm. Poklesly jim čelisti.
Síla i odvaha se z nich vytratila.
Byli pověstní tím, že vytloukali bary,
ale teď jim bylo jasné, že udělali osudnou chybu.
Tentokrát si nevybrali ten správný bar.
Odtáhněte je pryč!
Pozor na mý auto!
Jen se na mě podívej.
To já jsem ti to udělal.
Zapamatuj si mě.
Pojď, Sonny!
-Pokazili mi oběd! -Půjdeme pryč, Sonny.
Nebo nás seberou.
Nech už ty vandráky bejt.
Podívejte na tu bouchačku.
To je pětačtyřicítka.
Zastaví slona v rozjetým kamionu, i ten kamion samotnej.
Nicky Nula, místní zlodějíček.
Máma mu říkala Nula, že prý z něj nikdy nic nebude.
Ale je moc velká, kam byste ji schovali?
Spíš budete mít zájem o tuhle.
Co vyvádíš?
-Nemiř na nás. -Mám tam pojistku.
Tohle už nikdy nedělej! Ukaž mi tu bouchačku.
Ta ti sedne. To je klasa.
-Já nevím. -A co tahle? -Ukaž.
-Ta je pěkná. Ujde. -Zkus si ji.
Já někoho odprásknu. Víš, jak to myslím, Aldo?
Já taky. Na to je to ideální bouchačka.
-Co to děláte? -Myslíš?
Co se to tu děje?
Jseš debil nebo co?
Jseš debil? Tady prodávat bouchačky?
Ještě nás kvůli tobě zašijou.
Vypadni!
Vy zůstaňte stát.
Žádný bouchačky.
-Táhněte odsud. -C, pojď sem!
Chci si s tebou promluvit.
-Sonny, půjč mi pět stovek. -Zítra.
Myslíš, že mezi těma blbečkama jsi za tvrďáka?
-O to jde? -Ne, ale po tý rvačce...
Cože? Pistole z tebe udělá tvrďáka? Něco ti povím.
Viděl jsem spoustu kluků s bouchačkama, co se podělali.
Když má bouchačku i ten druhý, pak se vidí, kdo je tvrďák.
-Ty to nechápeš. -Ale chápu.
Ty hajzlové tě dostanou do maléru.
-Víš, že to jsou mí kamarádi. -Zmetci.
Podívej se na mě.
Zmetci.
A Klouzek je z nich ten největší.
Co jsem ti povídal?
Choď do školy, získej dvojí vzdělání, já vím.
Nedělej to, co já.
Tohle je můj život, ne tvůj.
Já dělám to, co musím. To není nic pro tebe.
No jo, promiň.
-Chceš jít zítra na box? -Nevím.
Mám tam dobrou střední váhu. Budeme sedět vepředu.
To bych bral, ale už jsem slíbil tátovi, že půjdu s ním.
Tak pak za mnou zajděte.
-Tak jo. -Víš, kde sedávám.
Tady sedíme.
Pěkný místa. Snad se mi nespustí z nosu krev.
Na lepší nemám. Co bys ještě chtěl?
Jen jsem si dělal legraci.
Ahoj, C, jak se vede? Nazdar, Lorenzo.
Sonny vás zve blíž k ringu. Co vy na to?
Že děkujeme, ale nám to takhle vyhovuje.
Vyhovuje nám to, ale stejně díky.
Rádi vás tam uvidíme. Můžete přijít kdykoliv, jo?
Tak jo, díky.
Tati, má tam pro nás sedadla. Chová se k nám přátelsky.
Mý sedadlo mi vyhovuje, zaplatil jsem si ho. Jestli chceš, jdi.
Jdi si tam dolů.
Já tě sem vezmu, a ty hned chceš jít za nima. Tak si jdi.
Copak se mi může líbit, že chceš být radši u nich?
Jak myslíš, že mi asi je?
Promiň, jestli jsem se tě dotkl, tati.
Všechno, co jsem ti vykládal...
Už 2 týdny se přede mnou schovává. Já mu dám přes hubu.
-Máš ho rád? -Je to šmejd.
10 dolarů, to tě to vyšlo levně. Zmizí z tvýho života.
Stejně mu dám po hubě.
To snad nebyla pravda. Byla tam přímo přede mnou.
Od toho setkání v autobuse jsem na ni už nikdy nezapomněl.
Chtěl jsem si s ní promluvit, ale oba jsme byli s kamarády.
Pojď, C.
-Ne. Mám písemku. -Ser na písemku.
Ne, minulý týden jsem vynechal.
Určitě nejdeš?
Tak se sejdeme ve Dvojkách.
Poprvé jsme byli sami. Musel jsem něco říct.
Taková příležitost se už nemusela nikdy naskytnout.
Chtěl jsem být v pohodě, ale nevěděl jsem ani, jak se jmenuje
Čekal jsem nějaké exotické jméno jako Monique nebo Danielle.
-Chodíš sem do školy? -Já jsem Jane.
-Jane? Tak se jmenuješ? -Co je na tom špatnýho?
Nic. Moc se mi to jméno líbí.
Nedávno jsem se přistěhovala.
Protože já tě tuhle viděl v autobuse.
A ty jsi?
-Já jsem Calogero. -Ca... jakže?
-Calogero. -Co je to za jméno?
Italský. Vlastně sicilský. Naše rodina je ze Sicílie.
-Sicílie? -Víš, jak Itálie vypadá jako bota,
tak ten ostrov, co do něj jako kope, je Sicílie.
-Já mám Italy ráda. -Vážně?
Čekáš tu na někoho?
-Ano, čekám. -Tak čekáš.
No tak já radši půjdu.
Počkej.
Čekám tu jen na bráchu. Někdy chodíme domů společně.
Jestli by to šlo, doprovodím tě domů.
Bydlím na Webster Avenue. Nevadí ti to?
To je v pohodě. Pojď.
Tak ty čekáš na bráchu.
-To je skvělý. -Co je na tom skvělýho?
Co je na tom skvělýho? Prostě je to skvělý.
Kdes sebral ten klobouk?
-Nelíbí se ti? -Vypadá trochu srandovně.
Možná by jinak vypadal líp. Podrž mi to.
Máš nádherný oči.
Ty taky.
Takhle je to lepší.
Nešel bys do kina?
Ty bys se mnou šla do kina?
Říkala jsem, že mám Italy ráda.
Chceš jít hned teď?
Ne, samozřejmě že hned teď ne.
Co takhle zítra?
V šest. Sejdeme se před školou.
Tak já tu na tebe budu do zítra čekat.
Promiň...
Prostě tu na tebe budu zítra čekat.
Promiň, že říkám hlouposti. Jsem nervózní.
Neříkáš hlouposti. Jde ti to dobře.
Myslíš?
A odkud původně jsi?
-Z Brooklynu. -Ze které části?
-Východní New York. -To je kde?
To je daleko, na druhé straně.
Mám tam příbuzné, ale o téhle části jsem nikdy neslyšel.
To budou asi taky Italové, co?
To je jasný.
-Jak se jmenuješ příjmením? -Williamsová. To je prostý.
-Jane Williamsová. -Jo.
To se vyslovuje snadno.
-Moje tak snadný není. -Tak schválně.
-Calogero Anello? -Jo. -Mám to.
-Ale kamarádi mi říkají C. -Mně se víc líbí Calogero.
Ty knížky jsou těžký.
Taky jsem ráda, že mi je neseš.
Takhle to asi bude stačit. Moc se mi to líbilo.
Mně taky.
-Jsi moc milej. -Dík, ty taky.
Díky.
Promiň, že už dál nepůjdu.
To nevadí. Bydlím jen blok odsud.
-Tak zítra? -Zítra.
Zítra večer v šest, jo?
-Už se lepšíš. -Jen jsem se chtěl ujistit.
-Tak ahoj. -Ahoj.
Co tu chceš? Bílej zmrde!
Tos ukázal pozdě.
-Bylo to pozdě, Mario? -Já nevím.
-Co myslíte? -Bylo to pozdě, Ale.
Uřknu ho, že už nikdy nevyhraje.
Obral mě o všechny prachy! Jak můžu hrát?
-To nevím. -Sleduj.
Co to je, kurva?
Nemůžou si jezdit u nich?
Proč je nenecháš na pokoji?
Co máš s těma negrama?
-Nikomu nevadí. -Mně vadí. -Mně ne.
Tady bydlíme my, černá hubo!
Nandáme jim to!
C! Pojď sem, C.
Popadni ho, C! Chyť toho zmrda!
Nevstávej!
Já ti nic neudělám. Nechci ti ublížit.
Ty s ním tancuješ, C? Pusť ho!
Jedou sem chlupatý. Utečte!
Ser na něj!
Co kurva vyvádíš? Vždyť ho zabiješ!
To je mi fuk! Já ho chci zabít.
-Policajti! -Na ty seru!
Někdo zavolal policajty. Dělej!
Já ti říkal, že Klouzek dělá maléry.
Jo, ale víš, je to můj kamarád.
Je to tvůj kamarád. Já jsem tvůj kamarád, hochu.
Namočíš se do toho. Mysli na sebe nebo si ublížíš.
Já se snažím, ale tyhle lidi my nenávidíme.
Tedy já ne, ale...
Co to vykládáš?
-Seznámil jsem se s holkou... -No a?
Líbí se mi, to jo, ale...
...není bílá.
-Je barevná? -Jo.
-Líbí se ti. -Líbí, ale co by řekli kluci?
Na ně ser! Ti stejně skončí buď mrtví nebo v base.
To nikoho nezajímá.
Důležitý je, co je dobrý pro tebe a co k sobě cítíte.
Něco ti povím.
Když jste v noci spolu v posteli pod dekou,
to jediný je důležitý.
Udělej to, co ti říká tvoje srdce.
A povím ti: v životě máš nárok jen na tři mimořádný ženský.
Objeví se stejně jako velký boxeři v desetiletých odstupech.
Rocky Marciano, Sugar Ray Robinson, Joe Louis...
Můžou se objevit všechny tři najednou.
Já ty svý tři měl v šestnácti. To se stane, co naděláš?
Tak to někdy chodí.
Ale něco ti povím. Tahleta holka...
Třeba ti dá vítr do plachet.
Možná je to tvoje první mimořádná ženská.
-Díky. Asi do toho půjdu. -Je hodná?
Nevím, právě jsme se seznámili. Snad jo.
-Zítra si půjčíš mý auto. -To nikomu nepůjčuješ!
To je v pořádku. Chci, abys udělal dobrý dojem.
Půjč si auto, a pak s ní udělej zkoušku.
-Jako Mariovu zkoušku? -Mario je magor, toho neposlouchej.
-Moje zkouška s dveřmi. -Jaká zkouška? -Poslouchej.
Zastavíš těsně u ní. Než vystoupíš, zajistíš oboje dveře.
Vystoupíš, jdeš k ní, odvedeš ji k autu.
Vyndáš klíčky, strčíš do zámku, odemkneš jí dveře.
Pak za ní dveře zavřeš.
Obejdeš to zezadu a podíváš se zadním oknem.
Jestli se nenatáhne, aby ti odjistila dveře, pusť ji k vodě.
-Kvůli tomu? -Poslechni mě!
Když ti neodjistí dveře, aby ses dostal dovnitř, je sobecká,
a to je jen vrcholek ledovce. Tak jí rychle pusť k vodě.
Říkals, že mám dělat to, co mi říká srdce.
Najít tu, co mi dá vítr do plachet. Třeba je mimořádná.
Hovno! Zkouška s dveřmi má svůj význam. Pusť jí k vodě.
-Mám ji pustit k vodě? -Jo.
Pustit k vodě?
Tati, můžu se tě na něco zeptat?
Zajímá mě tvůj názor. Znáš Joey Orsa?
Co říkáš tomu, že chodí s barevnou holkou?
To si nedokáže najít bělošku?
To není dobrá odpověď. Co je na tom špatnýho?
Já vycházím se všemi,
ale podle mě se máme brát mezi sebou. Nejsem zaujatý...
To teda jsi. Co kdybych já chodil s barevnou?
-To bys neudělal. -Třeba bude mimořádná.
Člověk potká jen 3 mimořádný za život.
Kdo ti to řekl?
Joey Orso.
Joey Orso?
Pověz mu, že ta malá hlava někdy říká tý velký, co má dělat.
Ta velká by si to ale měla nejdřív rozmyslet.
Tak dobře.
Buď opatrnej.
-Není ti něco? -Ne.
Mého bratra u vás zmlátili.
Cože?
Včera ho u vás zmlátili nějaký Italové.
A co já s tím mám společnýho?
-Byl jsi tam? -Ne, nebyl.
Prosím tě, nelži mi.
-Říkám ti pravdu. -Uvidíme, kdo lže.
Brácha je v autě. Řekla jsem, že jdu s Italem, tak jel taky.
Poznal tě a řekl, žes mu to udělal ty.
Ani jsem se ho nedotkl. Přísahám Bohu, věř mi.
Tak uvidíme. Willy!
Hned v tom budeme mít jasno.
Jo, to je on.
-Tos mi udělal ty. -Nic jsem ti neudělal. -Udělal!
-Víš to určitě? -Naprosto.
-Ani jsem se ho nedotkl. -Takže jsi tam byl.
Byl jsem tam, ale nic jsem mu neudělal, věř mi!
-Tys mi lhal! -Tobě má věřit?
To byli ti ostatní. Já se mu snažil pomoct.
To udělali ti ostatní. Já se ti snažil pomoct.
Víš, že to udělali ti ostatní, a ne já!
-Já se ti snažil pomoct. -Byls to ty, zmrde!
-Takhle mi to odplácíš? -Seru na tebe. Ne!
-Já ti nic neudělal! -Udělal! -Jdi do prdele, negře zasranej!
Vidíš, co jsem říkal? Stejnej jako ty ostatní.
Co že jsi tak brzo zpátky?
Klíčky jsou v autě. Musím už jít.
Pojď sem. Co se stalo? Pověz mi to.
Nevyšlo to. Hele, musím už jít.
-Co bylo s tou holkou? -Zvrtlo se to.
-Nechceš jít na klusáky? -Není mi do řeči. Musím jít.
Určitě ne? No tak.
Možná jindy, Sonny.
Pojď.
Vem moje auto.
-Budeš řídit, Bobby. -Dobře, Sonny.
Vsadíme si na pětku?
Proč jezdíš v Sonnyho autě?
-Cože? -Jaký cože?
Já tě viděl. Nechci, abys jezdil v jeho autě. Nelíbí se mi to.
-Na tohle nemám náladu. -To je mi fuk.
To už bylo s tou rvačkou v baru. Nechoď tam.
To jsem měl utéct? Aby si mysleli, že jsem srab?
Myslíš, že jim na tom záleží? Proč se máš za něco extra?
Když něco poděláš, Sonny ti to nandá jako každýmu jinýmu.
-On mi věří. -Ten nemůže věřit nikomu.
Kolikrát ti mám říkat, že si ho neváží, ale bojí se ho.
Snaž se normálně vydělávat, starat se o rodinu.
Jsi můj jediný syn. Dělám to pro tvoje vlastní dobro.
-Nejhorší je promarněný talent. -To nechci slyšet.
Ale to uslyšíš.
Nemám sice peníze ani cadillac, ale jsem hrdej na to, co dělám.
-Mí rodiče sem přišli s prázdnou -A s prázdnou taky umřeli.
Neurážej svoje prarodiče!
To se pleteš. Chtěli, abych měl lepší život, a já ho mám.
Jo? Vždyť nemáme ani auto! Nemáme vůbec nic.
Já nemůžu za to, že jsi autobusák.
Ten, kdo maká, je trouba.
C, hele, co ty černí zmrdi provedli s naším klubem!
Oni si troufají házet nám na klub vajíčka?
-Dojdeme si pro ně. -Pojď, dáme jim na prdel.
Nastup si.
-Tamhle je Sonny a Jimmy! -Do prdele. Jeďte.
Dělej, zmiz odsud.
Co je, Sonny?
Kam jsi jel s mým autem?
Projel jsem se a pak jsem jel pro Jane.
-Vážně to byla Jane? -Co se stalo, Sonny?
Když jsi mi ho vrátil, nestartovalo.
Našli jsme něco v motoru. Nevybuchlo to.
Pověz mi, jak se to tam dostalo. Kams to jel?
Vzal jsem si ho, jel ke škole a zajistil dveře, jak jsi říkal.
Nelži! Kams jel v mým autě?
Já jsem nic neprovedl. Přísahám!
-Kurva, nelži mi! -Já nic neprovedl!
Přísahám, že jsem jel rovnou ke škole a tím to haslo.
Proč bych ti ubližoval? Jsi pro mě jako druhej táta.
Calogero!
-Kde je můj syn? -Odjeď někam autobusem.
Neříkej mi, co mám...
Dotkni se mě, a půjdeš do kytek.
Příště si zjisti, co se děje, než si začneš otvírat pusu.
Pojď sem, C!
Co máš se Sonnym?
Nechci o tom mluvit. Kde jste sehnali to auto?
O to se nestarej. Vypůjčili jsme si ho.
Zpomal nebo nás seberou.
Vím, co dělám!
Jsme v kradeným autě. Zpomal!
Seru na tebe i na kradený auto. Vím, co dělám.
-Co to tu smrdí? -Udělali jsme negrům koktejl.
Dostanou za vyučenou. Zajedeme k nim a dorazíme to.
Chtějí k nám házet vajíčka, tak uvidí.
Vem si bouchačku. Na, tu máš.
-Dej mi tu větší. -Vem si tuhle a drž hubu.
-Já s těma zmrdama vymetu. -Nesnáším je.
Co si zapaluješ cigaretu?
-Klid. -Máš ty koktejly u nohou.
Máš mě za debila? Já vím, co dělám.
Už se nemůžu dočkat, jak se ti zmrdi budou tvářit.
Všichni se usmívali.
Já se taky usmíval, ale uvnitř jsem umíral strachy.
Chtěl jsem pryč, ale nemohl jsem vystoupit.
Co jsem měl říct? "Pusťte mě, jsem srab?"
Už bych se nemohl vrátit, měli by mě za sketu, za sráče.
Jako bych slyšel tátu: "Nepodělej to, oni tě zničí."
Nepromarni svůj talent.
Pak jsem slyšel Sonnyho: "Opatrně, neblbni, C."
Mysli hlavou, C.
Pak jako by někdo zatáhl za splachovadlo, a už to jelo.
Chtějí házet vajíčka, tak budou mít životní překvapení.
-C, vystup si! -No tak, jede s náma.
Ty si hleď svýho. Ven.
Pohyb!
Naposledy vám říkám, nechte ho na pokoji.
To snad není pravda. Ani po takový době mi nevěříš?
-Ne že bych ti nevěřil... -Nebudu tě poslouchat.
Nevěřils mi, že nějaká Jane existuje.
Možná už to v autě bylo a já i Jane jsme mohli být mrtví.
To tě vůbec nenapadlo?
Copak nevěříš nikomu?
Ne.
To je hroznej život.
Pro mě je to jediná možnost.
Pro mě ne.
Teď se tu po tobě sháněla nějaká ašantka.
-Odešla tamhle za roh? -Je to asi dvě minuty.
-Dělej, ať ji doženeš. -Pojď sem.
Já ti to říkal.
Mám pro něj dojít?
Ne, nech ho být.
Jane!
Brácha mi to řekl. Snažil ses mu pomoct.
-Já ti to říkal. -Já vím.
-Chtěl si na tobě vylít vztek. -Chápu, jak mu bylo.
Jsem ráda, že to chápeš.
Na co koukáte? Hleďte si svýho!
To nic, ať si koukají.
Podej mi ruku.
No tak, podej mi ruku.
-Prý jsi mě hledala. -Stýskalo se mi.
Mně se taky stýskalo.
Podle mě jsi nádherná.
-Nech toho. -Ne, vážně.
Chci být s tebou a je mi fuk, co tomu řeknou ostatní.
Můžu tě políbit?
Můžeš.
Tohle není líbání.
Tohle je líbání.
Umíš uvařit omáčku?
-Cože? -No, omáčku na makaróny.
Zmlkni.
Mrzí mě, co se stalo.
-Můj brácha... -Tvůj brácha!
Kde máš auto? Dej mi klíčky, musíme jet!
-Co to povídáš? -Musíme se tam dostat.
-Já věděl, že ty jsi ta mimořádná. -Jaká mimořádná?
To je jen mezi Italama.
Dělej, otoč to do protisměru.
Zastav hned před tím.
Co tu chtějí?
Opatrně, lidi!
Co se tu děje? Co se stalo?
Zařvali tu nějaký bílý kluci.
Willy! Nestalo se ti nic?
Jsem v pořádku.
Začali jako bílej chleba a teď z nich je topinka.
-Takhle jim to sluší líp! -Něco ti tu nechali!
-Kliď se odsud! -Zmrde srabáckej!
Nevím, jestli mám být rád nebo smutný.
Rád, že jsem naživu, nebo smutný, že umřeli.
Věděl jsem jedině, že jsem vděčný. Vděčný Sonnymu.
Už musím jít.
-Jsi v pořádku? -Jo. -Omlouvám se.
-Bílej zmrde. -Budeš hořet.
Ty to nechápeš, já byl v tom autě.
Běž. Už jsou vzteky bez sebe.
Co čumíš?
Běž!
Táhni odsud!
Zachránil mi život!
Musím mu to říct.
Chtěl jsem mu poděkovat. Zachránil mi život.
Přísahám, babička je nemocná. Dám ti tu dvacku za týden.
Kašli na tu dvacku!
Kde je Sonny?
Je mi u prdele, kde je. Já prohrávám!
-Sonny! -C, pojď sem.
Pusťte ho!
Pusťte mýho kluka.
Viděl jsem jen samé usměvavé obličeje.
Pak se mezi nimi objevil jeden.
Pořád jsem se na něj díval. Pak jsem pochopil proč.
Protože tenhle se neusmíval.
Viděl jsem akorát jeho.
A viděl jsem ho akorát já.
Ne!
Zavolejte záchranku!
Vrah byl syn muže, kterého Sonny před osmi lety zabil u nás před domem.
Všude byly kytky.
Gangsteři si na kytky potrpí.
Jako kdyby ten, kdo pošle největší kytku, nejvíc soucítil.
John a Anthony z Detroitu.
Viděl jsi, jak šel k zemi?
Bylo to přesně tak, jak Sonny říkal.
Všem je to jedno.
Promiň, C, ale už musíme zavřít.
Ještě pár minut.
Tak jo, budu u sebe.
Jak se máš, Sonny?
Nic moc, co?
Tou zkouškou prošla, to jsem ti chtěl říct.
Třeba je to moje první mimořádná.
A já s ní budu chodit. Dík, žes mi pomohl.
Děkuju ti, žes mi zachránil život. Dřív jsem to nestihl.
Všichni umřeli. Klouzek, Aldo, Mario, Ralphie... všichni.
Promiňte, myslel jsem, že tu jsem sám.
To nic. To chápu.
Vidíte ho? Byl to skvělý člověk. Zachránil mi život.
Jo?
Nejsi ty kluk toho řidiče Lorenza?
C, že jo?
Sonny mi o tobě vyprávěl.
Promiňte, ale já vás neznám.
Jmenuji se Carmine.
Se Sonnym jsme se znali už odedávna.
Taky mi jednou zachránil život.
Ty si na mě nepamatuješ?
Před mnoha lety? Před vaším domem?
Na tohle si nevzpomínáš?
Vy jste dostal tou baseballovou pálkou?
To si vzpomínám. Byl jsem tam. Všechno jsem viděl.
Já vím, hochu.
Sonny mi řekl, cos udělal.
Byl jsem dlouho pryč,
ale teď se tu o to budu starat.
Kdybys něco potřeboval, zajdi za mnou do baru, ano?
Baru se teď na nějaký čas vyhnu, ale i tak díky.
To chápu.
Porvali jste se kvůli místu na parkování?
Ne.
Kdybys něco potřeboval, přijď.
-Cokoliv. -Dobře.
Měj se, hochu.
Co tu děláš, tati?
Jdu složit poklonu tvému kamarádovi.
-Jsi v pořádku? -Jo.
Tati, je mi líto, jestli jsem se tě někdy dotkl.
To nic. To bude všechno dobrý.
Sonny, chci ti poděkovat, žes mýmu synovi zachránil život.
Neměl jsem nic proti tobě. Asi jen...
Měl jsem vztek, že díky tobě tak rychle dospěl.
Ať je Bůh tvé duši milostivý.
Počkám tamhle.
Slyšels to, Sonny?
Táta proti tobě nic neměl.
Pak že je to všem jedno.
V tomhle ses mýlil.
Promarněný talent.
Měj se, Sonny.
Pojď domů, C.
Sonny i táta často říkávali, že až budu větší, pochopím to.
Nakonec jsem to pochopil.
Něco jsem se od nich naučil.
Naučil jsem se lásku dávat i brát, bezvýhradně.
Musíte prostě lidi brát takové, jací jsou.
Taky jsem si vzal to nejcennější poučení:
Nejsmutnější věc v životě je promarněný talent.
Vaše rozhodnutí vám navždy utvářejí život.
Ale zeptejte se někoho ze zdejších a řeknou vám:
To je zas nějaký další příběh z Bronxu.
Věnováno památce Roberta De Nira staršího.
Poděkování Sammy Cahnovi, jeho texty jsou nesmrtelné.
České titulky Petr Zenkl
Dramaturgie Alena Fišerová