Не? Стига де, забавно е.
Хайде.
Хайде, дояж си киселото мляко. - Не.
Здравей.
Ребека... - Будна ли си?
Хайде, де.
Стига с тая игра. - Ама...
Стига, нали правим сладолед.
Не!
Още не съм стегнала багажа.
О, виж ти! - Привет.
Наред ли е всичко? - Да.
Чудесно.
Какво има? - Отива ти.
Ехо... май трябва по-често да идваш на гости на вуйчо си.
Забавлявахте ли се? - Да.
Какво толкова не ми харесваш?
Няма проблем да не харесваш някого.
Само че не е хубаво, ако не го казваш,
защото така не знам дали проблемът е у мен.
Ще ми отговориш ли? Защо ме мислиш за толкова лоша?
Добре тогава.
Знаеш ли какво? - Какво?
Направи нещо лесно. Кажи "мразя те".
Мразя те!
По-силно. Можеш много по-силно. "Мразя те!"
Мразя те! - А сега...
"Презирам те!" - Презирам те!
А сега тихичко, но много злобно:
"Не ми говори повече!"
Не ми говори повече. - А, така!
Сега вече може да ме застреляш... Бум!
ВСИЧКИ ДРУГИ
Забравила съм да сваля чаршафите.
Тези са нашите.
Остави ги. Другия път ще ги донесем.
Кой знае кога пак ще се видим.
Ребека направо откача.
Извинявай.
Доскоро. - Чао.
Нека поговорим за сексуалния ни живот.
Не мога повече така.
Затова потърсих помощ.
Ехо, познавам ли те?
Здравей.
Малък си, а?
И Гити е малка.
Не обещавай много, Крис.
Стига си ме дразнила!
Какво?
Ти...
Само си измисляш някакви неща.
И ти ли го чуваш или само аз?
Шнапи иска да разбере какво представлява пенисът.
И той иска да си има, но му трябва информация по въпроса.
Нали му казах - прекалено малък е.
Да не се глези толкова.
Ти чу ли го или само аз?
И аз го чух.
На мен друго ми каза.
Какво ти каза?
Че трябва да млъкнеш, когато чета.
Не, не каза това. - Напротив.
Стой така.
Ехо!
Ехо, привет!
Ехо!
Какви ги вършиш?
Кой беше това? - Ханс, съседът ни.
По дяволите, за секунда си помислих, че Ханс ще ни види.
Погледни на какъв травестит приличам.
Здравейте. - Здравейте.
Никаква почивка не е, когато Ханс се мотае наоколо.
Не сме длъжни да общуваме с никого. Никой не знае, че сме тук.
Толкова е типично.
Ханс е от ония хора, които престъпват границата.
От приказна на приказка,
накрая завързва контакт.
На панаира никой не го хареса.
Видя ли какво направи там?
Да, чудесно беше.
Голяма работа е, не е глупак.
Дръзка архитектура.
Срамота!
Явно така ме харесваш - като момиче.
Да.
Мисля, че ти отива.
Кажи, намираш ли ме за мъжествен?
Да. - Сериозно?
Стана ми смешно от въпроса.
Мислех, че това идва в последствие.
С възрастта.
Само дето не се случва.
Когато косата ми почне са капе. - Да не оплешивяваш?
Не, мисля, че си много хубав.
И секси.
Пък и не е казано, че трябва да си мъжествен.
Какво искаш да кажеш?
Направи нещо мъжествено. Ще ти кажа, ако забележа.
Боже, това ми напомня за нещо.
Трябва да спечеля конкурса. - Разбира се.
Само дето се чувстваш неуспешен.
Не искам да е така.
Знам. Освен това съвсем не си неуспешен.
Казах ли ти, че им се обадих?
Не.
Човекът на телефона знаеше за проекта.
Казвам ти, така е. Знам го.
Защо се смееш? - Защото ме гъделичкаш.
Какво?
С ръката си.
Преди не си го правил. - Кое?
Непрекъснато го правя.
Значи се работи по препоръките?
Добре...
Да, знаем, че е така.
Не беше толкова сложно.
Филип, не е вярно.
Изобщо не беше толкова сложно.
Разбира се.
Добре. Не се натъжавай.
Да.
Добре, доскоро. Дочуване.
Е?
Още не е приключило. Трябва им още време.
Жалко...
Може пък да е добър знак. - Никакъв знак не е.
Как е Филип? - Добре е.
Свърши ли ми времето за гледане на телевизия?
Нищо не разбираш. Само си губиш времето.
Бъзикаш ли се? Забраняваш ми да гледам телевизия?
Разстроен ли си?
А? Кажи ми.
Не, просто съм уморен.
Изглеждаш тъжен.
Може ли да те питам нещо? - Не.
Мразиш ли ме понякога? - Защо ми задаваш такива въпроси?
Примерно преди малко в хола.
Погледна ме много странно.
Това беше омраза, нали?
Мразя, когато... - Не те попитах това.
Но аз... - Не това те попитах!
Ела, легни върху мен, моля те.
Отпусни се с цялата си тежест.
Ще излизаме ли?
Да? - Не.
Моля те. Днес е петък. Моля те, моля те, моля!
Да излезем да потанцуваме. Да идем на клуб.
Моля те! - Няма какво да правим по това време.
Но в града има много неща!
Хайде, моля те. Нека потанцуваме. - Не.
Моля те, моля те, моля... - Не ми е до това.
Моля те, моля те, Крис, моля... - Да не оглупя?
Какво?
Какво значи това?
Казах, че изглеждаш фантастично.
Не ти се ходи.
Говори на немски, моля те.
Майка ти е била вманиачена.
Я, виж това. Дискотека!
Хубаво местенце е това. - Преди беше по-пълно.
Сигурно сме подранили.
И каква музика пускат тук?
О, страхотна е. Да идем да се позабавляваме на дансинга.
Хайде, да вървим. Да те видя какво можеш.
Хайде, разкърши се.
Ама че тъпотия. - Давай!
Полудя ли?
Не може ли да минем без това? Много по-хубаво е.
Така е по-хубаво.
Обичам те.
Не! Никога не ми отговаряш.
Правиш ме много щастлив.
Толкова се радвам, че те срещнах.
Беше най-хубавата жена в цялата дискотека оная вечер.
Обичам те.
Какво възнамеряваш да преустроиш тук? И така си е хубаво.
Нищо няма да преустройвам.
Просто малко ще се освежи.
И аз ще участвам. Ще е забавно. Нещо по-различно.
Не говориш сериозно.
И така...
Тук той иска нещо като хол
с извит бар.
Стилът да е леко японски.
Значи искаш да разкараш провинциалния облик?
Ще наема джип,
за да ходя до строителния обект и да се карам на италианците.
Ако ще изкараме толкова пари, ще дойда да ти помогна.
Стига, де. Бъди сериозна поне за малко.
Не мога да откажа работата по това място.
Така е, но мисля, че можеш да го направиш много хубаво.
Защо да не отделим време за това?
Защото няма нищо общо с мен. - Аз пък ще го направя.
Хайде, ела да си подремнем.
Няма да ми стане.
Според баща ми бих могъл да ползвам някои връзки.
Почакай да видиш как ще се развие конкурсът.
Или пък направи и двете.
Да идем да се разходим. Скоро ще се стъмни.
Трябва да разрушим онова нещо. Само по-зле ще става.
О, боже!
Мамка му! - По дяволите, кървиш!
О, боже!
Всичко е в кръв. Вземи нещо да почистиш.
Кой, мамка му, е затворил вратата?
Отиваме в болницата. - Искам да се разходя.
Да не полудя! Отиваме в болницата веднага.
Точно така.
Е, лек полет.
Приятно прекарване.
Чао.
Още ли те боли? - Да, малко.
С кого говори? - С китариста от групата "The Shames".
"The Shames" ли?
Защо са толкова зависими от теб? Да не е трудно да си купиш самолетен билет?
Да, но нали това работя.
Ама че Шнапи-ужасия!
Шнапи-дилема.
Ама че...
Шнапи-пародия.
Едно Шнапучино, моля.
Шнапи-член.
Това схвана ли го?
Ти си Шнапи-член.
Здравей.
Още ли се излежаваш?
Защо се забави толкова?
Канени сме на разходка с лодка.
Кой те е поканил?
Двама германци. Срещнах ги в кафето.
О, добре.
А защо? - Ами...
Имат яхта и им казах, че ни се ще да се повозим.
С какво се занимават? Кои са те?
Нямам представа. Но са свестни. Много са мили.
Мили?
Изглеждат истински хора...
Като Ингрид И Рейнер от ферибота, които приказват само за караваната си.
Не бъди толкова арогантен!
Да, де, ама когато съм "земен", пак ставам арогантен.
Виж, донесох ти тарталета.
А после...
Купих нещо.
Всъщност на мен не ми хареса много.
Просто се изправи.
Не ми харесва. Прекалено е провинциално.
На мен ми харесва. Не е грозно да носиш такива неща.
Какво стана с Шнапи?
Чукнахме си главите.
Какво прави като излязох?
Излежава се?
В тая трагична поза.
Мислех си за нещо.
За какво?
Ами, за всичко.
За мен.
За теб ли?
Е, за какво друго да мислиш?
Не може ли поне веднъж да поговорим нормално?
Разбира се. Извинявай.
За какво си мислеше?
Не знам какво да правя.
Всичко ми се струва толкова абсурдно.
При нас? Или какво? - Не. Не при нас. Просто ме слушай.
Добре. - Не ме слушаш.
Какво ти се струва толкова абсурдно?
Ами... онова, с което се занимавам.
Как живея.
Работата ми.
Мислел си за къщата или...
Мисля, че в живота трябва да се рискува нещо.
Толкова те е страх.
Страх те е да се установиш.
Може би това e нещо безкомпромисно и...
Не много смело.
Не става въпрос само за работата. При всички е така. Просто не го виждаш.
Не може да обмисляш едно решение две седмици
или да се чудиш как да поканиш двама души на вечеря.
Така няма да стане.
Прекалено много анализираш всичко.
Нищо не може да ти промени представите.
На теория си свободен и можеш да правиш каквото си поискаш,
но все пак трябва да направиш нещо.
Само че винаги опираш до: "Това ли да направя или онова? Не, това е."
А после не правиш нищо.
Затова киснеш толкова в офиса и се мотаеш с колелото,
докато другите хора прекарват време с децата си.
А пред Филип демонстрираш независимост,
та да може той да ти каже
колко ми липсва свобода и семейство.
Онова, което не разбираш и той вероятно не си признава,
е колко хубаво е да се прибереш у дома.
В дома му - там, където спят децата му.
Може да се измъкне от къщата по всяко време,
но вероятно му се иска да бъде с приятелката си.
Мисля, че може да рискуваш много повече.
Ако не се получи обаче, зарежи всичко.
Искам да живея с теб.
Може да опитаме.
Може да си имаш собствена стая със сено и електрическа крушка,
за да ти е удобно.
Съжалявам, явно прекалено много се вглъбявам във всичко.
Отдавна исках да ти кажа това.
Защо мислиш, че ме познаваш добре?
Исках да поговорим за нещо напълно различно.
Защо не сложиш масата?
Наистина не разбрах - какво искаше да ми кажеш?
Искам да съм различна за теб.
Какво искаш да кажеш? Каква искаш да бъдеш?
Понякога виждам как покрай нас минава някаква жена, която би била
идеална за теб.
После ви виждам като двойка и всичко ми се струва много по-добре.
В повечето случаи тези жени са напълно различни от мен.
Тогава не мога да не си помисля,
че трябва да съм различна за теб.
Иска ми се да е така,
защото си мисля, че...
...и аз бих те направила щастлив, ако бях по-различна.
Понякога също така си мисля, че по-често трябва да ти казвам
колко много ти се възхищавам.
Колко много те обичам.
Всъщност обичам всичко в теб.
Не е нужно да е така. - Да, но е така.
Ако бях по-различна, щях да те опозная по друг начин.
Тази мисъл ме натъжава.
Страх ме е, че не мога да те опозная така, както ми се иска.
Понякога наистина ми се иска да съм различна.
Това детинско ли е?
Не, и на мен ми хрумват подобни неща.
Аз пък си мисля, че съм прекалено скучен за теб.
В началото като те срещнах
си представях
как влизам в някоя стая и ти ме заговаряш за последен път.
После аз скачам през прозореца,
за да те изненадам.
Колко тъжно...
Не, не умирах - просто излитах от прозореца.
Като Батман.
Но това е безсмислено.
Ако беше така, досега да си умрял за мен.
Какво е това? Не ни трябва. - На Шнапи му трябва.
Шнапи яде каквото има на масата!
Извинявай, може ли да мина?
Още една светла бира.
Стига! Откачи ли?
Какво става? - Това е Ханс.
Какво ще правим? О, боже - Ханс. Какво ще правим сега?
Какво ще правим?
Виж!
Привет.
Тихо, тихо!
Бау!
Уплаших ли те?
А? - Няма нищо. Ханс, не може да бъде!
Какво съвпадение! - Леле, леле!
Гити, виж кой е тук - Ханс.
Не може да бъде! - Здравей.
Здравей, аз съм Гити.
Какво правите?
Май ваканцията ви не върви много добре? - Напротив.
Зана, ела насам.
Виж кого срещнах. - Какво съвпадение!
Приятно ми е. - Това са съпругата ми и...
Шегува се!
Как върви? - Не е зле.
Нещо ме удари по главата. - Стъклената врата друго ми каза.
Най-накрая да се запознаем. С Ханс бързо си омръзваме.
Е, ние казахме, че ще сме тук.
Не съм сигурен, че сте го казали.
Определено не знаехме, че ще сте тук.
О, не ти вярвам!
Не може да се скриете от мен. Усещам ги тия работи.
Май не сме се срещали преди. - Не сме.
Съжалявам, срещам се с толкова много хора, но ти сигурно си наясно с това.
Извинете, заповядайте. - Благодаря.
Какво ще кажете за това?
Взехме страхотно агнешко. Елате у нас на барбекю.
Ами да! - Вече сме канени на разходка с яхта.
Но това не е важно.
Ако искаш, можем да ги вземем с нас.
Ама ние изобщо не ги познаваме.
Не е учтиво да не отидем.
Нали още не си онемял? - Да.
Не знаех, че ги познаваш толкова добре. Начинът, по който те поздравиха...
Той винаги си е такъв.
Представях си го много по-зле.
Защо го правиш? Още не е заздравяло.
Заради тях ли си сваляш лепенката?
Хайде да завием и да идем на яхтата вместо това.
Дръж се сериозно, моля те.
Не, не, не.
Вземи. - Да не искаш да се угоя?
Да.
Трябва да го кажа...
Зана е бременна.
Поздравления! - Благодаря.
Още не личи. - Надявам се.
Не ми се ще да стана някой кит.
И ние си играхме на родители през уикенда.
Ама не ни се получи много.
Така ли? - Аха.
Това е на един наш приятел, който е художник - Улрих Волф.
Онзи с големия нос. - Не го познавам.
Моля, настанявайте се.
Боже!
Ето къде я е забременил.
Крис!
Може ли да го отвориш? - Да.
Родителите ти са избрали много специален остров.
Нали ще ни консултирате? - Естествено, няма проблем.
Кажи, Ханс чете ли много? - Не.
Аз чета тази книга.
От съседната ферма е. Много е добро.
Прекрасно е. - Ей сега...
Била ли си тук и преди - на Сардиния? - Не, за първи път ми е.
Готин остров.
Постоянно повтарям "готин". "Готин остров в готини хора..."
О, вече сте отворили шампанското.
Да, стори ми се добре да започваме.
Вие сте първите, на които казваме. - Много готино!
Ето пак! - За вас!
Приятелката ми има твоя рокля. Пази я като очите си.
Правиш хубави неща. - Благодаря.
Само дето не мога да си ги позволя. - Знам... и аз!
Толкова е успешна, че се наложи да я забременя, за да я задържа.
Истината излезе наяве.
Мислиш ли, че ще ми подхожда?
Да съм баща? - Да, разбира се.
Това май подхожда на всекиго.
Ами да.
Но ние не се познаваме много добре. - Как така не се познаваме добре?
Според мен се познаваме много добре.
Разбира се, че се познаваме, но не сме много близки.
Когато опре до това, приятелите могат да преценят най-добре.
Гити, той разказвал ли ти е за мен? - Да.
По цели нощи говори за теб.
Знаех си! - Да, така си е.
Нямам други приятели осен теб.
Ами да. По-късно може и да се сприятелите.
Именно.
Заради бременността ли е или често имаш странни сънища?
Рядко сънувам.
Сънувах нещо много странно.
Сънувах, че съм осиновила жираф заедно с Лариса.
Познаваш я - учителката по рисуване.
Пиехме кафе на един хълм и чакахме да се появи.
Когато жирафът дойде, беше толкова голям,
че се равняваше по височина с хълма.
Направо онемяхме, а аз се изплаших.
Да, а после се появи Ханс
и пое жирафа
по особено професионален начин,
сякаш цял живот това е правил.
Беше много умилително. Ханс поздрави жирафа.
Само той можеше да се грижи за него.
Какво ли значи това?
Не е сериозно, нали?
Да, но е притеснително.
Не е притеснително, когато сънуваш нещо безсмислено.
Точно така.
Крис, над какво работиш?
Не бъди толкова потаен.
О, занимавам се с най-различни неща.
Имам предвид нещо тук, на острова. Планирам да реновирам една вила.
О, така ли? И как е? Добре ли върви?
Да, сигурно добре ще стане. Но ще отнеме време.
А ти с какво се занимаваш?
Напоследък имам много работа.
Първо трябва да презаредя батериите.
Вече от година и половина работим за панаира "Документа".
Изградихме нова оранжерия.
В момента малко разпускам.
Трябва да отслабна
преди да се роди бебето.
Забавлявате ли се? - Да, и то много.
И пичът трябва да го направи.
Кой пич? - Твоят.
Свестен е, но за съжаление е романтик.
Как така е романтик?
Вярва в несъществуващ свят.
Това ми идва твърде мистично.
Какво искаш да кажеш?
Ами, спечели конкурс, но не му върза,
защото объркаха проекта му с друг.
Много тъпо.
Аз постъпвам по същия начин в момента. Каня ви на вино и сирене
и се правя, че споделям идеите ви, но накрая става на моето.
Защо ми го казваш на мен? Та той седи до мен.
Защото в момента говоря с теб.
Крис знае, че винаги бих му помогнал.
Нямаме нужда от подобни старовремски поучения.
Той не искаше да каже това. - Да, но и теб те подразни.
Стига. - Стига!
Мисля, че много обичаш да наставляваш.
Ами, такъв съм си. - Не ми пука какъв си.
Стига. Достатъчно!
Ехо, стига! Глупаво е.
Всички тук, или поне Ханс със сигурност,
знаят, че Крис работи добре.
Ще донеса нещо за пиене да се успокоим малко.
Крис е гений.
Не познавам друг човек, който да прави такива сложни неща,
проектирани по толкова прост и същевременно интелигентен начин.
Пак започваш. - С кое?
Пак говориш по "онзи" начин.
Е, не съм примрял да споделям подобно нещо с теб.
Страхотна бавачка си.
Постоянно го защитаваш твоя човек.
Просто не ми се слушат тия глупости.
И на нас не ни е лесно.
Много ме изложи.
Заповядай.
Нали не се ядоса? - Не, разбира се.
Ще почакам да изникне нещо за теб.
С какво си се захванал? С Филип ли работиш?
Да, добре върви.
Допълваме се перфектно.
Филип постепенно започна да се изнервя.
Мисли, че проектите ни са твърде скъпи и сложни за него.
Наскоро му се родиха две деца.
Неотдавна видях страхотния ти проект по терасата.
За съжаление не се реализира.
Познаваш ли хората от конкурса "Льова"?
Да, всички са работили за Хаусман.
Консервативни задници!
Един ден им представихме нещо измежду големите проекти. Не се получи.
Да, това си е проблем.
И ние участвахме, но и при нас не се получи.
Всъщност нашият проект беше доста добър.
Дори не им пука.
Не си ми казвал за това.
Не съм.
Дори не ми се мисли кой ще реновира музея.
Тъпак!
Какво е това? - Кое?
Това е новата ми раница.
Не може да я вземеш със себе си. - Напротив.
Какво има в нея? - Не мога да ти кажа.
Няма да я взимаш. - Няма ти да я носиш.
Няма да я нося. - Няма.
Стига, Крис... Изненада е!
Просто ми кажи какво има вътре. - Няма.
Добре.
Добре, де - има параглайдер.
И ти не знаеш всичко за мен.
И преди съм го правила. Исках да летя над долината с теб.
Сериозно! Винаги съм искала да го направя.
Сериозно!
Извинявай.
Ти май наистина ми повярва...
Не съм ти повярвал.
Напротив!
Съжалявам. Извинявай.
Придържай се към пътеката.
Защо? - Накрая пак там ще излезеш.
Добре.
Далече ли е?
Кое? - Мястото, което търсиш.
Правилната планина ли изкачваме?
Да, така мисля.
Добре тогава..
Не гледай.
Шампанско?
Наближаваме.
Сериозно? Погледни пак за по-сигурно.
Сигурен съм, но нека поостанем тук за малко.
Боже, какво си приготвила!
Не ми се ще да се напивам тук.
Ще ти сипя.
Защо не ми разказа за конкурса?
Не ми се отдаде възможност.
Цяла седмица?
Съжалявам, че не се е получило.
Но разбирам защо не си ми казал.
Просто искам да кажа, че...
Правиш всичко както трябва.
Мисля, че е невероятно
как ги измисляш тези неща.
Не ми пука дали си успешен или не.
Нали знаеш, че е така? - Да.
Хайде, идвай.
Не е ли странно как хората могат да се изгубят дори в наши дни?
Не сме се изгубили.
Защо не ми вярваш?
Не мога да ходя още пет часа.
Налага ли се да препускаш така?
Голям задник си.
Не виждаш ли, че не мога повече?
Защо го правиш? Налага ли се да вървиш толкова бързо?
О, ето къде си била.
Благодаря.
Пак ще ходя до града да пия едно с Ханс.
Не мога да седя сама тук.
Защо не можеш да си сама? - Страх ме е.
Да, бе...
Защо не ме вземеш със себе си?
Искам да дойда с теб.
Не искам да идваш с мен. - Защо?
Не знаеш как да се държиш прилично.
Какво искаш да кажеш?
Не искам пак да се получи като онзи път на барбекюто.
Кажи ми каква искаш да бъда, какво искаш и каква трябва да съм.
Огледай се и виж как се държат другите. - Но аз не искам да съм като "другите".
Да не искаш някоя като тая Зана?
"Жираф, който се доверява само на Ханс."
Винаги преувеличаваш.
Крис!
Нормална съм.
Нека да идем. Съвсем нормална съм!
Нормална съм!
Съвсем нормална! По-нормална няма накъде!
Добре ли си с главата?
Да не се уплаши, че ще те удуша?
Защо си станала толкова рано? - Тъкмо се събуждам.
Какво става?
Не спах много добре.
Защо си толкова мокър?
Ханс се напи и ме метна в басейна.
В кой басейн?
Показах къщата на Ханс.
Благодаря.
Ханс хареса ли къщата?
Каза, че му се вижда интересна. Е, има и някои забележки.
И? Заемаш ли се? - Ще видим.
Срещнах се с клиента.
Обясних му твърдо, че няма да правя компромиси.
Чудесно.
Лягам си, спи ми се.
Все още ли ме харесваш?
Още ли съм твоето момче?
Искам да стана рано утре.
Искам да направя някои замервания в къщата.
Така ли? Аз мога да свърша нещо друго.
Как се казвате? - Гити.
Кити? Катерина?
Не, не.
Бригите. Бригита. - Бригита.
Така добре ли е? - Да.
Здравей. - Здравей.
Какво съвпадение.
Познавам ли те отнякъде?
Чакай да помисля...
Здравей.
Какво правиш тук?
Исках да направя някои корекции по роклята и...
Но ми се стори, че си е добре и така.
Просто излязох да се поразходя.
Седни.
Благодаря.
Срещата ви в града ли е? - Не, просто бях гладен.
Купи ли нещо? - Да.
Купих нещо за майка ти.
И какъв е поводът?
Като благодарност заради къщата.
Ама май е грозно.
Покажи ми.
На мен ми харесва. Много в хубаво.
Приятно ми е да те видя отново. - Така ли?
Скоро може сериозно да забогатея.
Той беше изумен като му показах нещата си.
Интересува се от архитектура или поне се прави, че е така.
Според мен скоро ще строи нещо ново. - Сериозно?
Радвам се за теб.
Не, благодаря.
Добре ли си?
Искам отново да се видим с Ханс и Зана.
Може да ида сам или да ги поканим.
Можем да ги поканим, нали?
Мислиш ли?
Да, мисля, че няма да е зле да ги поканим.
Добре.
Ще се уговорим за събота.
Тогава ще сготвя нещо.
Ехо? Гити? - Здравей!
Не бях сигурна дали си ти.
Здравей. - Здравей.
Крис!
Това е приятелят ми.
Здравей, аз съм Сандра. - Здравей.
Привет!
Здравей, аз съм Петерсен.
Много съжалявам, че не успяхме.
Да, забелязахме.
Съжалявам. Забравих за уговорката ни.
А, вие сте хората с яхтата.
Извиняваме се. Срещнах един бивш колега от университета.
Беше невероятно съвпадение. Нямаше как да му откажем.
Предложението още важи.
Много бих искал, но нямам време. Работя тук, на острова.
Ремонтирам една сграда.
Крис е архитект. - Чудесно.
Дори не те познах. Много хубава рокля.
Благодаря.
Да, и гримът ми е различен. - Всичко е чудесно.
За момент не бях сигурна.
Офертата още е в сила. - Много мило от ваша страна.
Много бих искал да се разходя с яхта.
Ами, разбира се. Доскоро.
Чао.
Доскоро. - Чао.
Какви идеи за къщата имаш?
Имам хиляди идеи.
Ще съборя това тук и ще го питам как го иска.
Скоро ще свърша.
Страх ме е да не те изгубя.
Не ми отговаряй така.
А как да ти отговоря?
Да кажа "обичам те"?
"Бих направил всичко за теб..."
"Няма да те изоставя..."
Е?
Хубаво.
Какво става тук?
Май ще се стреснат като видят какво сме им подготвили.
Какво е това?
Много е шантаво, нали?
Няма да го разберат.
Но нали ние си го разбираме.
Да де, ама не е забавно.
Хайде, моля те.
Не мисля, че е смешно.
Ако е момиче, Ханс иска да се казва Басмати.
Брунхилде (т.е. "бавачка"), здравей. - Хубаво е да поканим съседите.
Не ни беше лесно да ви открием.
Изглеждаш добре.
Заповядай - не е нещо особено. - О, благодаря.
Изглежда същото като другия бункер.
Глупости, на хълм е. Май има за какво да се притеснявам.
Хубаво е пак да се видим. - Да.
Отива ти. - Благодаря.
Боже, колко пиян бях...
Стори ми се, че и друг път сме били тук.
Отговори ли вече? - Още преговарям с него.
Да се надяваме, че съм ти дал добър съвет.
Оттук нататък няма да се меся на професионалистите.
Това може и да се окаже интересно. - Мислиш ли?
Човекът не е чак толкова лош.
Много е приятно тук.
Май ти създадохме главоболие.
Изглежда добре.
Благодаря.
Много е добро.
Сосът е много вкусен.
Чудесно готвиш.
"Ела в моя вигвам, полегни до мен."
"Рейнбоу-Джони, Рейнбоу-Джони..."
"Ела, повесели се с мен!"
"Рейнбоу-Джони, Рейнбоу-Джони..."
"Не ме оставяй сам..."
Ето затова го обичам.
Щом така ми минава номерът...
Ханс? - Съвсем малко, благодаря.
Значи всичко е наред?
Прекрасно е. Къде се научи да готвиш така?
Може да пращам Зана на уроци при теб.
Гити, всъщност ти с какво се занимаваш?
Беше ни любопитно... - Работя за "Юнивърсъл".
В пиар отдела.
Посредник съм между изпълнители и журналисти.
Чували ли сте за "The Shames"? - Кои?
Нова група е. The Shames.
Всъщност ти ми разказа за тях.
Зана предположи, че си фотограф.
А аз помислих, че си детска учителка.
Гити има нетрадиционен подход към децата.
Какво?
Да им разкажем ли за Ребека?
Защо да им казваме?
Гити учеше племенницата ми как се стреля.
Така де, на Ребека не й беше до нас,
когато трябваше да я гледаме и Гити се възползва от ситуацията.
Обясни й, че няма лошо да кажеш на някого, че го мразиш.
Първо я научи да казва "мразя те",
а после позволи на Ребека да я застреля.
Детето стреля с въображаем пистолет, а Гити падна в басейна "мъртва".
Сестра ми се ужаси.
Супер. - Доста нетрадиционен подход, наистина.
Сега искам да видя какво съм изпуснал тук.
Леле! Много е диво тук.
Ханс? - Няма ли кой да ме разведе наоколо.
Ханс... Какво правиш тук?
Това ли е твоята "пещера на забавленията"?
Спалнята на родителите ти?
Тук ли спиш? - Да.
И аз винаги съм искала да имам такъв параван.
Да, Гити се преоблича зад него.
Е...
Терапевтът ми казва, че не бива да се захващам с нищо.
Такива неща ми приказва.
Какво е това, по дяволите?
Майка ми събира такива простотии.
Не бъди толкова гаден. - Че какво му е гадното на това?
Стига, недей. - Да покажем уважение към майка ми.
Това е раят на майка ми.
Леле!
Зашеметяващо е.
Откачена работа.
Стъклени ли са? - Извратено, а?
Ханс, може да изпробваш брадвата си върху това.
О, много е сладко.
Не, не пипай. - О, боже!
Само се гледа.
Има по нещо във всяко от тях.
Прочети го на глас.
"- Да живееш не е достатъчно - каза пеперудата."
"Свобода, слънце и цветя - това ни трябва."
Ханс Кристиан Андерсен. - Май ще повърна.
Чудно. Трогнах се, почти се просълзих.
Всичко тук е очарователно.
А ти какво правиш тук? - Мечтая.
Много интересна високотехнологична система.
Я, чакай...
Но това е Грюнермайер!
Бях му голяма почитателка едно време.
О, боже!
В мислите си
все те нося.
Тъй бавно и неусетно
ти ме подлуди.
Прииждаш ненадейно
и ме напускаш призори.
Хиляда и една
или само нощ една...
Така безумно те обичам,
че не зная как да го изричам.
Така безумно те обичам,
че не зная как да го изричам.
Ала ти не искаш да си с мен.
Такъв глупак ли съм вдървен?
Семейство с теб да съградя -
туй е моята мечта.
Ала писано не ни било,
но, зная, по-добре ще е орисано.
Ще дойде друг на мое място
и ще те грабне, то е ясно...
Ала ти така и не разбра
как владееш моята душа,
както никой на света.
Тъй безумно те обичам
и на съдбата се обричам -
да не те забравя се заричам...
Това си е живо мъчение.
Да ти помогна? - Не.
Да не откачи?
Днес ще скочиш в басейна.
Не мисля така. - Ще видиш.
Та ти дори не плуваш.
Идеално се вписваш тук.
Не знаех, че вашите са богати.
Не, просто не са пресметнали добре колко ще им излезе басейнът.
Завиждам ти, че можеш да работиш тук.
Да, щом казваш.
Бременните жени са много скучни.
Да не си посмял...
Сега си ти, малката.
Да влизаме. Време е за десерт.
Спри! Не е много уместно точно сега.
Не, не мога. - Тук добре ще се окъпеш.
Бременна съм. Не!
Не, Крис. - Стига!
Не!
Вие сте задници!
Гадняри!
Ще ми дадеш ли кърпа?
Да ти кажа ли нещо?
Иди и им кажи, че това се отразява зле на бременността ти
и искаш да се прибереш.
Става ли?
Още веднъж благодаря за прекрасната вечеря.
Наистина трябва да дадеш на Зана урок по готварство.
Чао. Пак ще се видим. - Доскоро.
И да се пазиш.
Е... много благодарим за поканата.
Да, беше страхотно, че се видяхме. - Довиждане.
Съжалявам.
Ще вляза вътре.
Гити?
Ето къде си била.
Не ти ли е студено? - Не.
Почакай.
Много те обичам.
Не ми се ходи на плаж, уморена съм.
Може да поспиш на плажа.
Ти върви, аз идвам след малко.
Моля те, ела с мен. Много е хубаво там.
Не, връщам се.
Да, така ми каза.
Да, именно. Пак ще се обадя..
Не, моят номер е. Кажи й, че ми трябва за другата седмица.
Разбира се.
Да, всичко ще ти разкажа.
Добре.
Да, всичко ще ми кажеш.
Добре. Ако разбереш нещо сутринта, кажи ми.
Да.
Доскоро.
Кой беше? - Дафне.
Под стрес са и им трябвам.
Но още не са сигурни. Утре ще ми кажат.
Преди малко друго каза.
Не те обичам вече.
Прибирам се вкъщи.
Може ли да поговорим?
Кой се обади?
Защо не ме обичаш вече?
Защото...
Не ти вярвам.
Такъв скапаняк си!
Не ме засягаш особено.
Тогава защо спиш с мен без презерватив?
Спокойно, не съм бременна.
Искаш да си измисля нещо.
Човек, който реконструира къщи и те кани на вечеря,
колко вятърничаво!
Такъв би трябвало да е животът ти - подреден и забавен.
Ти ли ще ми говориш за риск?
Виж се! Размотаваш се по скапаните си дрехи
и ми даваш наставления.
Какво искаш?
Погледни се само! Сякаш прокарваш нова мода...
Изглеждаш направо отчайващо до Зана.
Исках да видя дали ще ти хареса. - Не ми хареса.
Знам, че ме обичаш.
Съжалявам, че мислиш така.
Очите ти са насълзени.
От съжаление към теб.
За толкова нелеп ли ме имаш? - Да.
Добре, ако наистина ме имаш за такъв скапаняк, върви си.
Е, така ли ще го играем?
Гити?
Гити, наред ли е всичко?
Гити, какво има?
Ехо?
Спри да ми се подиграваш!
Не те разбирам, наистина.
Да?
Ало, Дафне. Крис е.
Не, няма я. На плаж е.
Ясно.
Ще й предам.
Да, става.
Добре, чао.
Беше Дафне. Обади й се.
Ама ти си го знаеш, де.
Стига вече, моля те.
Гити, прекрати това представление.
Какво ти има, мамка му?
Погледни ме.
Превод от английски: n.Eva.Iva