Pred pätnástimi rokmi nevydarený vedecký experiment
viedol k ZRODU druhu inteligentných opíc
a zničil väčšinu ľudstva vírusom, ktorý dostal meno Opičia chrípka.
Na ÚSVITE novej opičej civilizácie vedenej Cézarom
sa preživší ľudia snažili o spolunažívanie, ale nakoniec prepukli boje,
keď rebelský opičiak Koba viedol pomstychtivý útok proti ľuďom.
Ľudia požiadali o pomoc vojenskú základňu na severe,
kde sa zišli zvyšky toho, čo zostalo z americkej armády.
Bol vyslaný prápor nemilosrdného plukovníka špeciálnych oddielov,
aby všetky opice vyhubil.
Cézar, ktorý dva roky unikal dolapeniu,
teraz vraj údajne organizuje boj
zo skrytej veliteľskej základne v lesoch...
a VOJNA pokračuje...
VOJNA O PLANÉTU OPÍC
ZABIJAK OPÍC
SMRŤ OPIČIAKOM
OHROZENÝ DRUH
Kapitán!
TUPEC
To je zákop?
Asi je ich tam viac.
Echo 2-6 veleniu.
Plukovník, vidíme tri opice v severnom lese.
Jedna z nich je ozbrojená a naša zbadala zákop.
Základňa bude blízko.
Áno, pane.
Áno, pane, rozumiem. Koniec.
Hej, tupec.
Preacher.
Tú so zbraňou.
Keď bude po nej, zaútočte na zákop.
Áno, pane.
Páľte!
Poďme!
Nabiť!
Ústup! Ústup!
Plukovník, počujete? Plukovník!
Kto je to?
Preacher, pane! Preacher!
Kde ste? Potrebujem vašu pozíciu.
-Ja neviem! -Čo vidíte?
Nevidím nič, pane!
Máme veľké straty a kapitán je mŕtvy!
Fajn, upokojte sa. Teraz velíte vy.
Velím?
Asi som zostal len ja.
Obsaďte...
Plukovník, zrejme to neprežijem.
Ľutujem.
Je mi to ľúto.
Počúvajte. Zabite ich koľko môžete.
Nie! Nie, nie!
Šesťdesiattri mŕtvych.
To si ty.
Ty si Cézar.
Tak dlho ťa hľadáme.
Vraj máš tajnú veliteľskú základňu. Ale nevedeli sme ju nájsť.
Niektorí si mysleli, že si mŕtvy.
Ale plukovník McCullough vravel, že si tu.
-Tak nás už zabi. -Čuš!
Čo? Sú to zvieratá.
On nás pozabíja.
Ja som túto vojnu nezačal.
Opica, ktorá ju začala, je mŕtva.
Volal sa Koba.
Zabil som ho.
Teraz bojujem, len aby som
chránil opice.
Áno?
A čo on?
Takých máme ešte desať.
Poznám tieto opice.
Bojovali s Kobom.
Skúšali ma zabiť.
Boja sa toho, čo im urobím.
Tak preto teraz slúžia vám.
Aby prežili.
Ja sa ťa nebojím.
Ty sa musíš báť.
Ako dlho si myslíš, že ťa lesy ochránia?
Ľudia ťa porazia.
Ich pluknik má veľkú silu.
Pre nich on viac ako len človek.
On všetko.
Hovorí: prvý umrieť Cézar,
potom umrieť vy všetci.
Zima! Odveď tohto zradcu!
Čo s tými ľuďmi spravíme?
Ty nás pustíš?
Povedzte svojmu plukovníkovi, že ste ma videli
a že mám pre neho odkaz.
Nechajte nám lesy a zabíjanie sa môže skončiť.
Myslíš, že mu ten odkaz odovzdajú?
Oni sú odkaz, Maurice.
Uvidí, že nie sme zvery.
Ten zradca ma napadol! Utiekol!
Koba...
Stále nás straší.
Prečo som nevidel,
že nedokáže odpustiť, čo mu ľudia urobili?
Nikto nemohol vedieť, koľko temnoty
v jeho vnútri žije.
Otec!
Vitaj doma, Raketa.
Vyzeráš unavene.
Bola to dlhá cesta.
Otec, niečo sme objavili!
Poďte.
Matka!
Cornelius...
Pozdrav svojho brata!
Pozri, kto je tu, synku.
Jazero...
Tu je to, otec.
Môžeme začať odznova... Nový domov.
Čo je za tými horami, synak?
Ukáž im, Raketa.
Púšť!
Cesta je dlhá...
Ale preto nás ľudia nenájdu.
V noci musíme odísť!
Dnes? To je nemožné!
Ako dlho môžeme čakať?
Vojaci sa blížia!
Zima...
Cézar, tvoj syn bol preč.
Nevie, aké to bolo ťažké.
Viem, že sa bojíš.
To my všetci.
Ale stále plánujeme...
Áno.
Musíme nájsť bezpečnú cestu z lesov.
Vy ste boli len dvaja.
Ale nás je... veľa.
Nájdeme cestu odtiaľto.
Opice spolu...
silné.
Zostaň tu, synak!
Chráň svojho brata a matku!
Cézar! Čo je?
Koľkí sú na stráži?
Piati? Šiesti?
Zožeň ich!
Luca, priveď aj Raketu.
Lima štyri veleniu. Plukovník...
Raketa!
Čo sa stalo?
Počul som ho! Plukovník je tu!
99, cieľ zneškodnený.
Opakujem, King Kong je mŕtvy.
Poďme. Ja odtiaľto padám.
Cézar...
Nevieme nájsť Zimu!
Bál sa! Myslím, že nás zradil!
Už ste našli Corneliusa?
Stále ho hľadáme.
Poďme pohľadať Cézarovho syna.
Cornelius!
Už si v bezpečí.
Jazero...
Milovala si môjho syna.
Staraj sa o jeho brata, kým sa vrátim.
Ty nejdeš s nami do nového domova?
Nie.
Choď s Jazerom.
Cézar!
Snáď nepôjdeš po nich?!
Po nich nie. Po ňom.
Cézar, ty si náš vodca!
Nemôžeme ísť bez teba!
Musíte.
Vojaci sa čoskoro vrátia.
Otec!
Keď ho nájdem,
všetci vojaci pôjdu po mne.
To vám dá najlepšiu šancu dostať sa z lesa.
Kam to ide?
Cézar! Cézar!
Tábor vojakov je stále v pohybe.
Moje stráže asi vedia, kde je.
Zavediem ťa tam.
Potrebuješ moju pomoc!
Nie.
Prosím...
Ja viem aké to je...
stratiť syna.
Možno sa už nevrátim.
Preto idem s tebou.
Aby si sa vrátil.
Stráže myslia, že vojaci tu.
Ohne stále horia.
Nik tu nie je.
Prehľadajte okolie.
Ja toto len odložím.
Čo tu robí sám?
Možno je dezertér?
Prezrite to tu.
Vezmite, čo sa dá.
Niečo s ňou je.
Asi nemôže hovoriť.
Poď.
Ona tu sama zomrie.
Nemôžeme ju vziať, Maurice.
Ja chápem...
Ale nemôžem ju opustiť.
JEDINÁ DOBRÁ OPICA JE MŔTVA OPICA
Našiel si plukovníka?
Nie.
Zima.
TUPEC
Kde je plukovník?
Je preč.
Preč?
Odišiel dnes ráno.
Vzal so sebou veľa mužov.
Zo severu sem idú ďalší vojaci.
Plukovník sa s nimi stretne
na hranici.
Na akej hranici? Prečo?
Ja neviem.
Ale my ostatní pôjdeme zajtra.
Tupci si myslia, že vojaci zo severu
sem prídu pomôcť vyhladiť opice nadobro.
V ten deň, po bitke na kopci
mi zajatý tupec sľúbil, že plukovník ušetrí môj život,
ak im poviem, kde sa skrývaš.
Odpusť mi!
Môj syn...
moja žena...
sú mŕtvi.
Čo teraz urobíme?
Počkáme, až vojaci odídu.
Pôjdeme za nimi za plukovníkom.
Koba!
Opica
nezabiť opicu.
Vojaci odchádzajú!
Zastali.
Dolu!
Na čo to strieľajú?
Ja neviem.
Prečo vás postrieľali?
Ako ona!
Nemôže rozprávať!
Na tie zranenia zomrie.
Luca...
Kam tí vojaci šli?
Zima povedal, že šli k hranici.
Áno, ale ktorým smerom?
Zlá opica!
Zlá opica.
Kto si?
A čo tu robíš?
Myslím, že nerozumie.
Ja ho nepoznám.
Nie je jeden z nás.
Si tu sám?
Chlad?
Chlad.
Ja vidieť dievča, myslieť, že vy ľudia.
Ale vy opice.
Ako ja.
Nie, polož.
Ako dlho tu si?
Dlhý čas.
Dlhý, dlhý čas.
Domov.
Starý domov.
Je viac takých ako ty?
Viac opíc zo zoo.
Mŕtve. Všetky mŕtve.
Dlhý čas.
Ľudia ochorieť.
Opice zmúdrieť.
Ľudia zabiť opice.
Ale mňa nie.
Ja ujsť.
Naučil si sa hovoriť...
Počúvať. Ľudia...
"Zlá opica!"
Zlá opica.
Nie.
Nechytať.
To je moje.
Som okej!
Úžasné.
Myslel som si, že sme jediní.
Ktovie, či je ich na svete viac?
Viac opíc ako my.
Jedzte! Jedzte.
Noví priatelia.
Výnimočný deň.
KALIFORNSKÁ HRANICA KARANTÉNNY TÁBOR
Odkiaľ to máš?
Zlé miesto.
Ja nájsť dávno.
Po zoo ja hľadať jedlo...
Ja nájsť ľudskú zoo.
Zoo pre chorých.
Vysoké steny.
Chorí ľudia liezť.
Zlí ľudia zabíjať.
A potom všetci ochorieť.
Všetci teraz mŕtvi dlhý čas.
Dlhý čas.
Zlí ľudia?
Vojaci?
Vojaci.
Prázdny vojenský tábor!
Na hranici!
Možno, že plukovník s vojakmi idú tam.
Je to ďaleko? Zavedieš nás?
Ľudská zoo?
Nie. Nie, nejsť naspäť.
Všetci mŕtvi. Ja prísť sem, tu bezpečne.
Nikdy nie späť.
Prosím, musíš nás tam vziať!
Nie! Nie! Nemôžem!
Nemôžem. Nie! Nie!
Pozrite!
Viac snehu. Nie ísť, musieť zostať.
Vy jesť, oddýchnuť.
Zostať tu so mnou.
Tu máš, nechaj.
Nechať.
Kto je...
dieťa?
Neviem.
Ale ona s vami.
Nikoho iného nemá.
Vidím, že ty na ňu pozerať.
Vyzerať smutný.
Ty mať dieťa?
Jedno.
To druhé zabil človek.
Vojak?
Ja mal dieťa.
Ty myslieť, že ty nájsť ho...
v ľudskej zoo?
S vojakmi?
Neviem.
Možno.
Tak...
vás možno zavediem.
Smädná.
Luca, poď. Poďme bližšie.
Postráž ich.
Čo to robia?
Ja neviem.
Čo je to? Hliadka?
Nevidím jazdcov.
Stoj!
Zbadal som ich!
Aspoň tentoraz...
som ťa dokázal ochrániť.
Cézar...
Toto sa musí skončiť.
Ešte môžeme za ostatnými.
Nemôžeme sa vrátiť!
Luca obetoval život!
Prosím!
Musia zaplatiť.
Teraz
hovoríš ako Koba.
Bola chyba vziať vás.
Toto je môj boj.
Dokončím to sám.
Choďte.
Hneď!
Choďte za ostatnými.
Čo sa stalo?
Objavili sa úplne nečakane.
Zaútočili na nás.
Mysleli sme, že nás zabijú,
ale plukovník ich zastavil!
Mal v očiach šialenstvo!
Povedal, že nás ešte využijú, než pomrieme!
A všetkých nás priviedli sem!
Využijú?
Nútia nás robiť prácu!
Akú...
Akú prácu?
Počkaj.
Môj malý syn, je tu?
Grant a Lee...
Wellington
a Napoleon,
Custer
a Sediaci býk...
Ty asi veľa nečítaš.
Ale toto je veľká chvíľa.
Kde si bol?
Objavili sme tvoju tlupu. Mali sme šťastie.
Ale prekvapilo ma, že nie si s nimi.
Hej, hej, hej!
Dúfam, že neľutuješ, že si ušetril jeho život.
Je obstojný strelec.
Prišiel si konečne zachrániť svoje opice?
Prišiel som po teba.
Po mňa?
Koho som tej noci zabil?
Moju ženu.
Môjho syna.
Prepáč.
Chcel som teba.
Bože môj.
Tie tvoje oči.
Takmer ľudské.
Ako si vedel, že som tu?
Povedali mi, že prídeš.
Že ďalší vojaci zo severu
sa tu k tebe pridajú.
Pridajú?
Pozabíjať nás.
Nadobro.
Kto ti to povedal?
Okej.
Poďme.
Otec!
Jazero...
Odpusť im.
Veľa sme vytrpeli.
Otec!
Čo som to vykonal?
Prápor, zastaviť!
Krv!
Pomáha tráve rásť!
My!
Pomáhame krvi tiecť!
My sme začiatok!
A koniec!
POZOR HORĽAVINA
ZAČIATOK A KONIEC
Nejedli a nepili sme odkedy sme tu.
Načo potrebujú stenu?
Hej!
Hej, hej, hej, hej!
Hej!
Tupec!
Priveď ho!
Okej, okej.
Nechaj ho!
Pošli ich späť do práce.
Opice potrebujú jedlo a vodu.
Rozkáž im.
Daj im jedlo
a vodu.
Päť...
Štyri...
Tri...
Dva...
Rýchlo! Späť do práce!
Vyviaž ho, tupec.
Zlé miesto.
Zlé, zlé miesto.
Čo vidíš?
Musieť zachrániť!
Ale ako?
Musím myslieť!
Čo by urobil Cézar?
Ó, nie!
Prečo takí malí?
Čo ti plukovník sľúbil?
Naozaj si myslíš, že ťa nechá žiť,
keď nás vyhubia?
Necháš ich volať ťa "tupec."
Ty si opica.
Pluknik ťa chce vidieť.
Znova preruš prácu
a ja začnem zabíjať opice jednu po druhej.
Rozumieš? Tú stenu potrebujem.
Opice potrebujú jedlo a vodu.
Dostanú jedlo a vodu, keď dokončia prácu.
Daj opiciam jedlo a vodu,
lebo ju nedokončia.
Vieš, si veľmi rozrušený.
Prečo si myslíš, že si v pozícii klásť podmienky?
Okej, poďme.
Vojaci, čo sem idú
sa nejdú k tebe pridať, však?
Vonku na stene som videl mužov pripravovať sa na boj.
Vraveli, že si bystrý,
ale toto je pôsobivé.
Nie.
Nepridajú sa ku mne.
Sú proti tebe?
Boja sa ma.
Prečo?
Lebo zabíjaš vlastných ľudí?
Našli sme telá.
S tými ľuďmi
sa niečo stalo.
Ježišikriste, si fakt pôsobivý.
Asi je to veľmi zaujímavé.
Čo si o mne asi myslíš.
Myslím si, že nemáš zľutovanie.
Prišiel si ma zabiť.
Mal by si so mnou zľutovanie?
Ukázal som ti ho,
keď som ušetril tvojich mužov.
Ponúkol som ti mier
a ty si mi zabil rodinu.
Zľutovanie.
Ty netušíš, čo by nám tvoje zľutovanie spôsobilo?
Ste oveľa silnejší ako my.
Ste bystrí ako čert.
Čokoľvek povieš, nakoniec nás nahradíte,
taký je zákon prírody.
Irónia je, že my sme vás stvorili.
Chceli sme poraziť prírodu, kriviť ju podľa seba.
Príroda nás za našu aroganciu
odvtedy trestá.
Pred 10 mesiacmi som vyslal prieskum hľadať tvoj tábor.
Jedným z prieskumníkov bol aj môj syn.
Jedného dňa prestal rozprávať.
Zostal primitívny, ako zviera.
Ozvali sa mi a povedali, že sa zrejme zbláznil.
Že vojna bola na neho príliš.
Muž, ktorý ho ošetroval, prestal hovoriť tiež.
Ich zdravotník mal teóriu, než prestal rozprávať,
že ten vírus, ktorý nás skoro vyhladil,
vírus, ktorý každý preživší človek stále nosí,
sa zrazu zmenil.
Zmutoval.
A že ak sa rozšíri,
tak tentoraz zničí ľudstvo nadobro.
Nie tak, že nás zabije,
ale že nás pripraví o to, čo nás robí ľuďmi.
Našu reč, vyššie myslenie...
Zmení nás na zvieratá.
Hovoríš o zľutovaní?
Čo by si robil ty?
Pre mňa to bola chvíľa pochopenia.
Došlo mi,
že musím obetovať svojho jediného syna,
aby sa mohlo zachrániť ľudstvo.
Držal som zbraň v ruke
veľmi dlho.
Namieril som na svoje jediné dieťa...
On sa na mňa pozrel
s dôverou v očiach.
Aj v jeho primitívnom pohľade...
som cítil jeho... lásku.
Stisol som kohútik.
Očistilo ma to.
Vďaka tomu som mal jasno.
Vydal som rozkaz zabiť aj ostatných nakazených. Všetkých.
Spáliť ich veci
a všetko, čo mohlo šíriť nákazu.
Niektorí muži spochybňovali môj úsudok.
Žiadal som od nich to, čo som spravil ja.
Obetovať svojich priateľov...
rodinu.
Samozrejme, odmietli.
Dal som zabiť aj ich.
Ostatní s deťmi
utiekli preč do lesov.
Jeden z tých zbabelcov ušiel k mojim nadriadeným na severe.
Snažili sa ma presvedčiť, že tú nákazu možno liekmi zvládnuť.
Vtedy mi došlo, že sa z našej minulosti
nič nenaučili.
Zabil si aj ich?
Čo som spravil, Preacher?
Sťali ste ich, pane.
Až na jedného, čo som ušetril,
aby sa mohol vrátiť a odovzdať odkaz.
Že ak ma chcú zbaviť velenia,
tak musia prísť za mnou sem
a urobiť to sami.
Toto bol sklad zbraní.
Urobili z neho presídlenecký tábor, keď sa kríza len začínala.
Ale zbrane sú stále tu,
vnútri hory.
Koľko mužov
sem príde?
Zrejme všetci. Ale nerob si nádeje,
jediné, čoho sa boja viac ako mňa, ste vy opice.
Toto je... svätá vojna.
Celé ľudské dejiny viedli k tejto chvíli.
Ak prehráme,
budeme poslední svojho druhu.
Toto bude planéta opíc.
A my váš dobytok.
Pozri na seba.
Myslíš si, že som šialený, však?
Nechcel som zabiť tvojho syna.
Ale ak jeho osudom bolo zdediť vaše zverské kráľovstvo,
tak som rád.
Hej! Hej!
Ustúp! Tupec, drž ho!
Hej!
Taký precitlivený!
Ja vidím, aký konflikt prežívaš.
Máš zmätok v tom, čo chceš.
Hneváš sa na mňa za to, čo som spravil, čo bol vojnový akt.
Ale ty berieš toto všetko až príliš osobne.
Čo myslíš, že by moji ľudia
spravili s tvojimi opicami, keby si ma zabil?
Či zabiť ma je dôležitejšie?
Všade vojaci!
Ako sa dostaneme dnu?
Nejako tam musíme.
Musíme dnu!
Dnu? Dnu?
Nie!
Nie ísť dnu! Nie...
Priatelia, priatelia!
Nie, nie ísť dnu.
Nie ísť dnu...
Priateľ! Priateľ!
Ďakujem, priateľ.
Zachránil si nám život!
TADIAĽTO PREČ Z PEKLA
Chorí ľudia...
museli ujsť preč tadiaľto!
Nie! Nie! Nie!
Nie! Nie liezť!
Čo?
Čo vidíš?
OPI - KALYPSA
Kde asi sme?
Ó, nie, priateľ!
Nie!
Nie! Nie!
Nie! Poď! Poď!
Poď! Vráť sa! Poď!
Nie, poď!
Poď, poď, poď!
Koba!
Spi.
Nemôžeš ich zachrániť.
Všetky opice tu zomrú.
Nie!
Áno.
Poď so mnou.
Ak bude ráno ešte živý...
pôjde makať ako všetci ostatní,
alebo ho zastreľte.
Poď! Poď, poď.
Ona ísť dnu!
Smädný?
Skry sa!
Rýchlo!
Ľudia ju zabijú!
Ja viem, čo robiť! Choďte!
Ruky hore! Hej! Hej!
-Laby hore! -Pozor! Pozor!
Poďme!
Drž ich hore!
Sledujte ho.
Drž ich hore!
Sú tam vonku ďalší?
Prehľadať okolie.
Do klietky s ním.
Je ti lepšie?
Dobre.
Tak môžeme hovoriť o...
úteku.
Opice spolu silné!
My sme začiatok!
A koniec!
Stále žije.
Pošlite ho do lomu, samého.
Počkať.
Čo je toto?
Kde sa to tam vzalo?
Do roboty.
Tridsaťsedem.
Päťdesiatpäť.
Tridsaťsedem krokov k dospelým,
päťdesiatpäť k deťom.
Vieš...
pluknik zabiť opice,
keď stena hotová.
Jeho stena je šialenstvo.
Nezachráni jeho...
a nezachráni ani teba.
Zachránim sa sám.
Je v tebe ešte niečo, čo stojí za to zachrániť?
Ja spraviť.
Opice späť do klietky?
Ty...
si veľmi odvážna.
Odvážna?
Odvážna!
Opica?
Ja?
Opica?
Ty si...
Nova.
Poďte! Poďte pozrieť!
Poďte!
Poďte! Poďte pozrieť!
34, 35, 36, 37...
37!
Ja spraviť.
Čo teraz?
Čo?
Ó, nie!
Nie, nie!
Nie, nie, nie...
Okej.
O tejto opici som vám rozprával!
Ďakujeme ti.
Zlá opica.
Čo je?
Nejde kopať ďalej!
To zaplaví celý tunel!
Ak nie, nedostaneme sa k deťom!
Musíme dolu hľadať,
nájsť inú cestu k deťom.
Musíme hneď preč!
Príde viac vojakov!
Ľudia sa zabijú navzájom!
A s nimi aj nás!
Deti musia von vrchom!
Ako?
Hej!
Vy zvery!
Kto to bol?
To ty?
Milujem ťa, synak.
Choďte, choďte, choďte.
Rýchlo! Poďme!
Cézar, čo je?
Rýchlo, musíte ísť.
Bez teba?
Nie...
Maurice mal pravdu.
Ja som
ako Koba.
Nedokázal
ujsť svojej nenávisti.
A ja neviem ujsť tej svojej.
Choďte, choďte, choďte.
Páľte!
Plukovník! Plukovník!
Kde v pekle je?
Dolu! Dolu! Dolu!
Dolu!
Zostreľ ho!
No tak, tupec. Poďme! Nabiť!
ZAČIATOK A KONIEC
POZOR HORĽAVINA
Plukovník, ste tam? Plukovník!
Vyvaľte ich.
Tupec!
Granátomet!
Dočerta, tupec! Daj mi ten granátomet!
Ó, nie! Ó, nie!
Neboj sa.
Maurice.
Teraz ste už všetci doma.
Opice sú silné.
So mnou
alebo bezo mňa.
Syn
bude vedieť,
kto
bol
otec.
A čo
Cézar
pre nás
urobil.
Cézar...
VOJNA O PLANÉTU OPÍC
Preklad Miroslav Kováčik