Acum 15 ani, o eroare a unui experiment ştiinţific
a dat NAŞTERE unei specii de maimuţe inteligente
şi a distrus aproape toată omenirea cu un virus numit Gripa Primată.
În ZORII unei noi civilizaţii a maimuţelor conduse de Caesar,
supravieţuitorii umani se luptau să convieţuiască, dar a început conflictul
când o maimuţă rebelă, Koba, a condus un atac răzbunător împotriva oamenilor.
Oamenii au chemat în ajutor o bază militară din nord,
unde se adunase tot ce mai rămăsese din armata americană.
Un colonel nemilos din Forţele Speciale şi batalionul său încrâncenat
erau detaşaţi să extermine maimuţele.
Caesar a reuşit să nu fie capturat în ultimii doi ani
şi se zvonea că ar conduce lupta
dintr-o bază de comandă din pădure,
în timp ce RĂZBOIUL continuă să şuiere...
PLANETA MAIMUŢELOR: RĂZBOIUL
UCIGAŞ DE MAIMUŢE
LA NANA CU BONZO
SPECIE PE CALE DE DISPARIŢIE
Căpitane !
MĂGAR
Sunt tranşee ?
Par să fie mai mulţi înăuntru.
Echo 2-6 către comandă.
D-le colonel, vedem trei King Kongi în pădurea dinspre nord.
Unul e înarmat. Şi măgarul nostru a mai văzut ceva tranşee.
S-ar putea ca baza să fie aproape.
Da, d-le.
Da, recepţionat. Terminat.
Hei, măgarule.
Preacher.
Cel cu arma.
Când mitraliorul e la pământ, îi eliminaţi pe cei din tranşee.
- Am înţeles. - Am înţeles.
Foc !
Hai !
Reîncărcaţi !
Retragerea !
D-le colonel, mă auziţi ? D-le colonel !
Cine e ?
Preacher ! Sunt Preacher !
Unde eşti, soldat ? Dă-mi coordonatele.
- Nu le ştiu ! - Ce vezi ?
Nu văd nimic, d-le.
Am pierdut mulţi oameni şi căpitanul a murit.
Bine, linişteşte-te. Preiei tu comanda.
Comanda, d-le ?
Cred că am rămas doar eu.
Preia comanda.
D-le colonel, nu cred că rezist.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, d-le.
Înţeleg, soldat. Ucide cât poţi de mulţi.
Nu ! Nu !
Şaizeci şi trei de morţi.
Tu eşti.
Eşti Caesar.
Te căutăm de multă vreme.
Am auzit că ai o bază de comandă ascunsă. Dar n-am putut s-o găsim.
Unii credeau că eşti mort.
Dar colonelul McCullough zicea că eşti prin zonă.
- Ucideţi-ne odată ! - Taci !
Ce e ? Sunt animale.
O să ne măcelărească.
Nu eu am început acest război.
Maimuţa care a făcut-o a murit.
Se numea Koba.
Eu l-am omorât.
Acum lupt doar
pentru a apăra maimuţele.
Da ?
Şi el ?
Mai avem vreo zece ca el.
Cunosc maimuţele astea.
Îl urmează pe Koba.
Au încercat să mă ucidă.
Se tem de ce le-aş putea face.
De-aia acum vă servesc pe voi.
Ca să supravieţuiască.
Nu mă tem de tine.
Tu trebuie să te temi.
Cât crezi că te mai apără pădurea ?
Oamenii te distrug.
Colonelu' are toată puterea.
Pentru ei, nu e doar un om.
E totul.
Zis: dacă moare Caesar,
muriţi cu toţii.
Winter ! Du-l de-aici pe trădător !
Ce facem cu oamenii ?
Ne dai drumul ?
Spuneţi-i colonelului că m-aţi văzut
şi că am un mesaj pentru el.
Lăsaţi-ne pădurile şi pot înceta omorurile.
Crezi că îi vor transmite mesajul ?
Ei sunt mesajul, Maurice.
O să vadă că nu suntem sălbatici.
Trădătorul m-a atacat ! A scăpat !
Koba
continuă să ne bântuie.
De ce nu mi-am dat seama
că nu poate ierta ce i-au făcut oamenii ?
Nu putea şti nimeni cât întuneric
zace în sinea lui.
Tată !
Bun venit acasă, Rocket.
Arăţi obosit.
A fost o călătorie lungă.
Tată, am găsit ceva !
Veniţi !
Mamă !
Cornelius...
Salută-ţi fratele !
Ia uite cine e aici, fiule...
Lake...
Uite, tată...
Putem s-o luăm de la capăt. Un nou cămin.
Ce e dincolo de munţii ăştia, fiule ?
Arată-le, Rocket.
Un deşert !
Drumul e lung,
dar tocmai de-aia nu ne vor găsi oamenii.
Trebuie să plecăm în noaptea asta !
În noaptea asta ? Imposibil !
Cât mai putem aştepta, Lake ?
Se apropie soldaţii !
Winter...
Fiul tău a fost plecat, Caesar...
Nu ştie cât a fost de greu.
Ştiu că ţi-e frică.
Ne e frică tuturor,
dar tot plănuim...
Da.
Trebuie să găsim un drum sigur prin pădure.
Voi eraţi doar doi.
Noi suntem mulţi.
O să găsim o cale de ieşire.
Maimuţele împreună...
puternice.
Rămâi aici, fiule !
Apără-ţi mama şi fratele !
Caesar ! Ce s-a întâmplat ?
Câţi patrulează ?
Cinci ? Şase ?
Adu-i !
Luca, adu-l şi pe Rocket.
Lima patru către comandă. D-le colonel, aţi...
Rocket !
Ce s-a întâmplat ?
L-am auzit vorbind ! E colonelul !
99, ţintă doborâtă.
99, ţintă doborâtă. Repet. King Kong e mort.
Să mergem ! Pot pleca de aici.
Caesar...
Nu-l găsim pe Winter.
Era speriat ! Cred că ne-a trădat !
L-ai găsit pe Cornelius ?
Îl căutăm.
Hai să-l căutăm pe fiul mai mic al lui Caesar.
Cornelius !
Acum eşti în siguranţă.
Lake...
Mi-ai iubit fiul.
Ai grijă de fratele lui până mă întorc.
Nu vii cu noi în noul cămin ?
Nu.
Du-te cu Lake.
Caesar !
Nu te duci după ei ?
Nu după ei. După el.
Caesar, eşti şeful nostru !
Nu putem pleca fără tine !
Trebuie.
Se vor întoarce soldaţii în curând.
Tată !
Când îl voi găsi,
soldaţii mă vor căuta.
Şi atunci va fi cea mai bună ocazie să ieşiţi din pădure.
Unde se duce ?
Caesar ! Caesar !
Tabăra soldaţilor se deplasează mereu.
Gărzile mele cred că ştiu unde e.
Te duc eu.
Ai nevoie de mine să te acopăr !
Nu.
Te rog.
Ştiu ce înseamnă
să pierzi un fiu.
S-ar putea să nu mă mai întorc.
Tocmai de-aia vin şi eu.
Ca să fiu sigur că te întorci.
Gărzile cred că sunt soldaţi aici...
Ard mereu focuri.
Nu e nimeni aici...
Cercetaţi zona.
Le pun jos.
Ce caută aici singur ?
O fi dezertor ?
Uitaţi-vă primprejur.
Luaţi ce puteţi.
Are o problemă.
Nu cred că ştie să vorbească.
Vino.
O să moară singură aici.
Nu putem s-o luăm cu noi, Maurice.
Înţeleg...
Dar nu pot s-o las.
UN KONG BUN E UN KONG MORT
L-ai găsit pe colonel ?
Nu.
Winter.
Măgar
Unde e colonelul ?
A plecat.
A plecat ?
A plecat de dimineaţă,
împreună cu mai mulţi oameni.
Mai vin şi alţi soldaţi dinspre nord.
Colonelul se întâlneşte cu ei
la graniţă.
La ce graniţă ? De ce ?
Nu ştiu.
Dar noi, ceilalţi, plecăm mâine.
Măgarii cred că soldaţii din nord
vin să-i ajute să extermine toate maimuţele.
În ziua aia, după bătălia de pe deal,
măgarul pe care l-am prins mi-a promis că colonelul o să-mi cruţe viaţa
dacă le spun unde te ascunzi.
Iartă-mă !
Fiul meu...
soţia mea...
sunt morţi.
Ce facem acum ?
Aşteptăm să plece soldaţii.
Îi urmărim până la colonel.
Koba !
Maimuţele
nu ucid maimuţe.
Pleacă soldaţii !
S-au oprit.
Jos !
În cine trag ?
Nu ştiu.
De ce te-au împuşcat ?
Ca ea !
Nu poate vorbi !
O să moară din cauza rănilor.
Luca...
Unde s-au dus soldaţii ?
Winter a zis că merg spre graniţă.
Da, dar încotro ?
Maimuţă Rea !
Maimuţă Rea.
Cine eşti ?
Ce cauţi aici ?
Nu cred că înţelege.
Nu-l recunosc.
Nu e de-ai noştri.
Eşti singur aici ?
Frig ?
Frig.
Văzut fată, crezut că eşti om.
Dar tu maimuţă.
Ca mine.
Nu, pune jos.
De când eşti aici ?
De mult.
De mult timp.
Casă.
Vechea casă.
Mai sunt ca tine ?
Alte maimuţe de la grădina zoologică ?
Moarte. Toate moarte.
De mult timp.
Oamenii se îmbolnăvesc.
Maimuţele se deşteaptă.
Oamenii omoară maimuţele.
Dar nu pe mine.
Eu fug.
Înveţi să vorbeşti...
Ascultă. Om...
"Maimuţă Rea" !
Maimuţă Rea.
Nu.
Nu atinge.
E al meu.
Sunt bine.
Uimitor...
Credeam că suntem singurele maimuţe.
Or mai fi şi altele pe lume ?
Alte maimuţe ca noi ?
Mâncaţi !
Noi prieteni.
Zi specială.
GRANIŢĂ CALIFORNIA CENTRUL DE CARANTINĂ Tower Rock
De unde îl ai ?
Loc rău.
L-am găsit demult.
După zoo, căutam mâncare,
găsit zoo de oameni.
Zoo pentru bolnavi.
Ziduri mari.
Oameni bolnavi se caţără.
Oameni răi omoară.
Şi-apoi toţi bolnavi.
Morţi toţi de multă vreme.
De multă vreme.
Oameni răi ?
Soldaţi ?
Soldaţi.
O tabără militară părăsită !
La graniţă !
Colonelul şi trupele s-ar putea duce acolo ?
E departe ? Ne poţi duce ?
La zoo de oameni ?
Nu, nu mă întorc acolo.
Toţi morţi. Eu venit aici. E sigur aici.
Nu mă întorc niciodată.
Te rog, trebuie să ne duci !
Nu ! Nu pot duce !
Nu pot duce. Nu !
Uite !
Ninge. Nu pot duce. Trebuie rămâne.
Tu mănâncă, tu odihneşte.
Rămâi aici cu mine.
Ia, ţine.
Poate ţine.
Cine e
copila ?
Nu ştiu.
Dar e cu tine.
N-are pe nimeni.
Văzut cum tu uitat la ea acum.
Trist.
Ai copil ?
Unul.
Celălalt a fost ucis de un om.
Soldat ?
Eu avut copil.
Crezi că-l găseşti
la zoo de oameni ?
Cu soldat ?
Nu ştiu.
Poate.
Atunci,
poate te duc.
Sete.
Luca, vino. Hai să ne apropiem !
Ţine-i la adăpost !
Ce fac ?
Nu ştiu.
Ce e ? O patrulă ?
Nu văd călăreţi.
Stai !
I-am văzut venind !
Măcar, de data asta,
am reuşit să te protejez.
Caesar,
trebuie să înceteze toate astea...
Mai avem timp să-i ajungem din urmă pe ceilalţi.
Nu ne putem întoarce !
Luca şi-a dat viaţa !
Te rog !
Trebuie să plătească.
Vorbeşti
precum Koba.
A fost o greşeală să vă iau cu mine.
E lupta mea.
O s-o termin singur.
Plecaţi !
Acum !
Duceţi-vă după ceilalţi !
Ce s-a întâmplat ?
Au apărut din senin.
Ne-au atacat.
Credeam că ne vor omorî pe toţi,
dar colonelul i-a împiedicat.
I se citea nebunia în ochi !
A zis că ne vor folosi, înainte să murim !
Şi ne-au adus pe toţi aici !
Vă folosesc ?
Ne-au obligat să muncim !
Ce...
Ce fel de muncă ?
Stai.
Fiul meu. E aici ?
Grant şi Lee,
Wellington,
Napoleon,
Custer
şi Taurul Şezător...
Nu cred că citeşti prea mult,
dar acesta e un moment important.
Unde ai fost ?
Am dat peste turma ta. Am avut noroc.
Dar m-am mirat să văd că nu eşti printre ei.
Sper că n-o să regreţi că i-ai salvat viaţa.
Are ţintă bună.
Ai venit să-ţi salvezi maimuţele, în sfârşit ?
Am venit după tine.
După mine ?
Pe cine am omorât în noaptea aia ?
Pe soţia mea.
Pe fiul meu.
Îmi pare rău.
Venisem după tine.
Doamne !
Ia uite ce ochi !
Aproape omeneşti.
De unde ai ştiut că sunt aici ?
Mi s-a spus că vii.
Că te întâlneşti
cu alţi soldaţi dinspre nord.
Cu alţi soldaţi ?
Să ne exterminaţi.
Definitiv.
Cine ţi-a zis ?
Bine.
Să mergem !
Tată !
Lake...
Iartă-i !
Am trecut prin multe.
Tată !
Ce am făcut ?
Batalion, halt !
Sângele !
Face iarba să crească !
Noi !
Facem sângele să ţâşnească !
Noi suntem începutul !
Şi sfârşitul !
PERICOL INFLAMABIL
ÎNCEPUTUL ŞI SFÂRŞITUL
N-am primit mâncare şi apă de când am venit aici...
La ce le trebuie un zid ?
Măgar !
Pe el !
Bine, bine.
Lasă-l !
Spune-le să se întoarcă la treabă !
Maimuţele au nevoie de hrană şi apă.
Spune-le !
Dă-le hrană
şi apă.
Cinci,
patru,
trei,
doi...
Repede ! La treabă !
Leagă-l, măgarule.
Loc rău.
Loc rău, rău.
Ce vezi ?
Trebuie să-i salvăm.
Dar cum ?
Să ne gândim !
Ce ar face Caesar ?
O, nu !
De ce aşa mic ?
Ce ţi-a promis colonelul ?
Chiar crezi că te lasă în viaţă
după ce ne termină pe noi ?
Îi laşi să-ţi spună "măgar".
Eşti maimuţă.
Colonelu' vrea să te vadă.
Dacă te mai opui muncii,
încep să măcelăresc maimuţele una câte una.
Ai înţeles ? Îmi trebuie zidul.
Maimuţele au nevoie de hrană şi apă.
O să primească când o să-şi termine treaba.
Dă-le maimuţelor hrană şi apă,
altfel nu pot termina.
Te laşi pradă emoţiilor.
De ce crezi că îţi permiţi să ai pretenţii ?
Bine, hai !
Soldaţii care vin încoace
nu vin ca să vi se alăture, nu-i aşa ?
Am văzut oameni pe zid, pregătindu-se de luptă.
Mi-au zis că eşti deştept,
dar chiar mă impresionezi.
Nu.
Nu ni se vor alătura.
Sunt împotriva ta ?
Se tem de mine.
De ce ?
Fiindcă-ţi ucizi oamenii ?
Am găsit cadavre.
Se întâmplă ceva
cu aceşti oameni.
Iisuse, chiar că mă uimeşti !
Îmi e clar acum
ce crezi despre mine.
Cred că n-ai pic de milă.
Tu ai venit aici să mă omori.
Tu mi-ai fi arătat vreun pic de milă ?
Ţi-am arătat milă
când ţi-am cruţat oamenii.
Ţi-am oferit pacea,
şi tu mi-ai ucis familia.
Milă.
Ai idee la ce ne-ar folosi mila voastră ?
Sunteţi mult mai puternici decât noi.
Sunteţi deştepţi daţi dracu'.
Orice aţi spune, până la urmă tot ne-aţi domina.
E legea firii.
Ironia sorţii e că noi v-am creat.
Am încercat să sfidăm natura, s-o supunem voinţei noastre.
Natura ne pedepseşte pentru aroganţa noastră
din acel moment.
Acum zece luni, am trimis detaşamente în recunoaştere, să-ţi găsească baza.
Fiul meu era soldat într-un detaşament.
Într-o zi, a încetat să mai vorbească.
A devenit primitiv, ca un animal.
M-au contactat şi mi-au spus că au crezut că şi-a pierdut minţile.
Că nu mai făcea faţă războiului.
Cel care îl îngrijea a încetat şi el să mai vorbească.
Medicul lor a avut o teorie, înainte de a înceta să vorbească,
şi anume că virusul care aproape ne-a ras de pe faţa pământului,
virusul pe care-l poartă toţi oamenii supravieţuitori,
s-a modificat brusc.
A suferit o mutaţie.
Şi că, dacă s-ar împrăştia,
de data asta ar distruge omenirea definitiv.
Nu ne-ar ucide,
ci ne-ar priva de calităţile care determină umanitatea noastră.
Limbajul, gândirea avansată...
Ne-ar transforma în bestii.
Vorbeşti de milă ?
Tu ce-ai fi făcut ?
A fost un moment de revelaţie pentru mine.
Mi-am dat seama
că va trebui să-mi sacrific unicul fiu,
ca să salvez întreaga omenire.
Am ţinut arma în mână
multă vreme.
Am îndreptat-o spre singurul meu fiu.
S-a uitat la mine...
I se citea încrederea în ochi.
Chiar şi în acea privire primitivă
i-am simţit iubirea.
Am apăsat pe trăgaci.
M-am simţit purificat.
Scopul meu devenise clar.
Am dat ordin să fie ucişi toţi cei infectaţi.
Să li se ardă lucrurile
şi tot ce ar fi putut duce la propagarea virusului.
Unii n-au fost de acord cu metodele mele.
Le ceream să facă ceea ce făcusem eu.
Să-şi sacrifice prietenii
şi familia.
Au refuzat, normal.
Aşa că a trebuit să-i ucid şi pe ei.
Alţii cu copii
au fugit în pădure.
Unul dintre laşii ăia a dat fuga la şefii mei din nord.
Au încercat să mă convingă că epidemia putea fi tratată medical.
Atunci mi-ai dat seama că nu învăţaseră nimic
din trecutul nostru.
Şi i-ai ucis şi pe ei ?
Ce am făcut, Preacher ?
Le-aţi tăiat capul, d-le.
Cu excepţia unuia,
ca să se întoarcă şi să transmită un mesaj.
Dacă voiau să-mi ia comanda,
trebuiau să vină aici
şi s-o facă personal.
Era un depozit de arme.
L-au transformat într-un lagăr când a început criza.
Dar armele sunt încă aici,
în interiorul munţilor.
Câţi oameni
vor veni ?
Cred că toţi. Dar nu-ţi pune mari speranţe.
Doar de maimuţe se tem mai mult decât de mine.
E un război sfânt.
Toată istoria omenirii converge în acest punct.
Dacă pierdem,
vom fi ultimii din specia noastră.
Va fi o planetă a maimuţelor.
Şi vom deveni turmele voastre.
Uită-te la tine !
Crezi că sunt bolnav, nu ?
N-am vrut să-ţi ucid fiul.
Dar, dacă urma să moştenească regatul tău păgân,
atunci mă bucur că am făcut-o.
Înapoi ! Măgarule, ţine-l !
Te laşi pradă emoţiilor !
Înţeleg că se dă o luptă în sinea ta.
Nu ştii exact ce să faci.
Eşti furios pe mine, pentru acţiunea mea războinică.
Dar a devenit o chestiune mult prea personală pentru tine.
Ce crezi
că le-ar fi făcut oamenii mei maimuţelor dacă m-ai fi omorât ?
Sau e mai important să mă omori ?
Soldaţi peste tot !
Cum intrăm ?
Trebuie să intrăm cumva.
Trebuie să intrăm !
Intrăm ?
Nu !
Nu intrăm ! Nu...
Prieteni !
Nu, nu intrăm.
Nu intrăm.
Prieten !
Mulţumesc, prieten.
Ne-ai salvat viaţa !
IEŞIREA DIN IAD
Cred că oamenii bolnavi
au fugit pe aici !
Nu ! Nu !
Nu ! Nu suiţi !
Ce ?
Ce vezi ?
APOCALIPSUL PRIMATELOR
Oare unde suntem ?
Nu, prieten !
Nu !
Nu ! Vino !
Vino ! Vino înapoi !
Nu, vino !
Vino ! Vino !
Koba !
Dormi.
Nu-i poţi salva.
Toate maimuţele mor aici.
Nu !
Da.
Luptă alături de mine !
Dacă mai trăieşte mâine-dimineaţă,
merge la muncă împreună cu ceilalţi,
altfel îl omori.
Veniţi, veniţi !
Ea dus înăuntru !
Sete ?
Ascunde-te !
Repede !
Oamenii o s-o omoare !
Ştiu ce să fac ! Du-te !
Mâinile sus ! Hei !
- Braţele sus ! - Atenţie !
Să mergem !
Ţine-le sus !
Urmează-l !
Ţine-le sus !
Mai sunt şi alţii ?
Cercetaţi zona !
Du-l în ţarc.
Te simţi mai bine ?
Bine.
Înseamnă că putem vorbi despre...
Fugă.
Maimuţele împreună, puternice !
Suntem începutul !
Şi sfârşitul !
Încă în viaţă.
Trimite-l la cariera de piatră. Singur.
Stai !
Ce e asta ?
Cum a ajuns aici ?
Du-l la muncă !
Treizeci şi şapte.
Cincizeci şi cinci.
Treizeci şi şapte de paşi până la cuşca adulţilor.
Cincizeci şi cinci, până la cuşca copiilor.
Ştii,
colonelu' împuşcă maimuţele
când termină zidul.
Zidul lui e o nebunie.
N-o să-l salveze nici pe el,
aşa cum n-o să te salveze nici pe tine.
Eu mă salvez singur.
A mai rămas ceva de salvat ?
Pot.
Se întorc maimuţele în cuşcă ?
Tu...
Eşti curajoasă.
Curajoasă ?
Curajoasă !
Maimuţă ?
Eu ?
Maimuţă ?
Tu eşti...
Nova.
Veniţi ! Veniţi să vedeţi !
Veniţi să vedeţi !
Veniţi !
34, 35, 36, 37...
37 !
Pot.
Şi acum ?
Ce ?
O, nu !
Nu, nu !
Nu...
Bine.
E maimuţa despre care vă spuneam.
Mulţumesc.
Maimuţă Rea.
Ce s-a întâmplat ?
Nu mai putem săpa !
Se inundă tot tunelul !
Altfel nu putem ajunge la copii !
Trebuie să mai căutăm.
Să găsim o altă cale de a ajunge la copii.
Trebuie să plecăm imediat !
Vin şi alţi soldaţi !
Oamenii se vor nimici între ei !
Şi ne vor nimici şi pe noi !
Trebuie să scoatem copiii pe sus !
Cum ?
Hei !
Animalelor !
Cine a fost ?
Ai fost tu ?
Te iubesc, fiule.
Hai, hai !
Repede ! Hai !
Caesar, ce s-a întâmplat ?
Grăbeşte-te, trebuie să pleci.
Fără tine ?
Nu...
Maurice avea dreptate.
Sunt
precum Koba.
N-a putut să scape
de ură.
Nici eu nu pot.
Hai, hai !
Foc !
D-le colonel !
Unde dracu' e ?
Jos ! Jos !
La pământ !
Elimină-l !
Hai, măgarule ! Dă-i drumul ! Încarcă !
ÎNCEPUTUL ŞI SFÂRŞITUL
PERICOL INFLAMABIL
D-le colonel, sunteţi acolo ? D-le colonel ?
Dărâm-o !
Măgarule !
Lansator de grenade !
La dracu', măgarule ! Dă-mi lansatorul !
Vai, nu !
Stai liniştit.
Maurice.
Sunteţi cu toţii acasă acum.
Maimuţele sunt puternice.
Cu...
sau fără mine.
Fiul
va şti
cine
a fost
tatăl.
Şi ce
a făcut
Caesar
pentru noi.
Caesar...
Traducere şi adaptare Aurelia Costache