Suomennos: Michael T. Francis Pinmontagne SUBHEAVEN.ORG
Olkoon nimesi Abraham, koska minä teen sinusta kansojen paljouden isän...
Historia suosii legendoja miehiä parempana.
Se suosii ylevyyttä julmuuden sijaan.
Ylistäviä puheita hiljaisista uroteoista.
Historia muistaa taistelut, mutta unohtaa veren.
Mitä ikinä historia minusta muistaakaan, jos muistaa mitään, -
se tulee oleva vain murto-osa totuudesta.
Mitä ikinä olenkaan... Aviomies, juristi, presidentti...
Tulen aina pitämään itseäni miehenä, joka taisteli pimeyttä vastaan.
Jätän sinun käsiini, rakas ystäväni Henry, -
tämän kirjan, joka alkaa siitä, kun olin vasta poika.
Älkää sir. Tässä on tapahtunut jokin erehdys.
Minä en ole orja. - Päästäkää heidät! Aaron!
Mene takaisin sisälle.
Will! - Hiljaa! - Hän on ystäväni.
Katso toisaalle, Abraham. Tämä ei ole meidän asiamme.
Katso toisaalle.
Abraham!
Thomas, auta heitä!
Jättäkää hänet rauhaan! Oletko kunnossa?
Löittekö ystävääni? - Hän hakkasi poikaani!
Löittekö häntä, Lincoln? - He eivät ole orjia ja tiedätte sen.
Palatkaa työhönne ennen kuin löydätte itsenne kahleista.
Ennen kuin jokainen mies on vapaa, me olemme orjia.
Hyvä on sitten. Kerran olette niin huolissanne vapaudesta, -
voitte pitää itseänne vapaana työntekijyydestänne minulle.
Ja velkanne, jota olette työllä maksanut, -
haluan sen kokonaisuudessaan korkojen kera. Nyt, kiitos.
Jos saatte yhdenkään kolikon minulta, herra Barts, -
se tulee nyrkin ympäröimänä.
Hyvä on, herra Lincoln.
On muitakin keinoja saada velkansa.
Ei! - Mitä hänelle tapahtuu, isä?
Auta häntä, minä pyydän! Sinun on tehtävä jotain, isä.
Rauhassa, lapsi. Katso toisaalle, Abraham.
En ole koskaan nähnyt tällaista. Outoa.
Te lupasitte.
Mennään ulos.
Olen pahoillani, en tiedä mikä häntä vaivaa.
Abraham. Tule viereeni makaamaan.
Olen kirjoitellut, äiti.
"Päivät ovat nopeita, kuin intiaanien nuolet, -
"lentävät kuin tähdenlento.
"Tämä päivä on täällä -
"ja sitten se haihtuu niin kiiruulla, -
"ettemme voi sanoa sen olevan meidän, -
"vaan ainoastaan sanoa sen menneen."
Äiti?
Äiti kertoi minulle, etten itkenyt syntyessäni.
Että avasin vain silmäni, katsoin hänen hymyileviä kasvoja ja hymyilin takaisin.
Valoni oli poissa.
En tiedä kuinka hän teki sen... - Abraham, lupaa minulle...
Lupaa, ettet tee mitään typeryyksiä.
Yhdeksän vuotta myöhemmin isäni liittyi hänen seuraansa.
Minua ei enää sitonut lupaukseni, -
yritin vahvistaa hermojani lähteäkseni kostamaan.
Etkö ole juonut tarpeeksi?
Poika hankkiutuu näin humalaan vain suudellakseen tyttöä tai tappaaksen miehen.
Adam, anna minun selittää. - Vielä yksi, Barts.
En tule siivoamaan sinun sotkujasi. - Kyllä, sir. Lupaan sen.
Usein mietin millaista olisi etelässä.
Missä Henry on? - Niin, sir. Olemme etsineet häntä kaikkialta.
Etsineet pohjalta ja huipulta. - Pohjalla on todennäköisempää.
Etsi hänet vaan, Barts. Ja lähetä tuoretta viljaa etelään.
Meillä on paljon suita ruokittavana. - Kyllä, sir.
"Kyllä, sir. Ei, sir. Ylhäältä, sir. Alhaalta, sir."
Äidistäni.
Olipa epäonnea. Olisi voinut lopettaa surkeuteni.
Minne hittoon juokset?
En tykkää jahdata pelkureita. Pieni poika, niin varttuneena.
Tulee kostamaan äitisi puolesta.
On kahdenlaisia miehiä, herra Lincoln. Niitä, jotka uskaltavat painaa liipaisinta -
ja niitä jotka eivät.
Ruuti, tähtäin, kuula. Älä sotke niiden kanssa.
Et ollut unessa sinä yönä. Ethän?
Kuula tippui, herra Lincoln.
Äitisi veri oli ihanan makeaa. Toivottavasti teidän maistuu paremmalta!
Ehdotan aloittavamme sulkemalla oven?
Niin, olen pahoillani.
En nähnyt mitään!
Menemmekö sisään? Vai onko Gabriellen poistuminen liian häiritsevää?
Anteeksi, mutta kuka olette? - Minä olen Henry Sturges.
Ja te olette kotonani. Ja mitä tapahtui...
Minä pelastin henkenne säälittävän yrityksenne aikana riistää sitä toiselta.
Mitä teitte siellä ja mistä tiesitte minun yrittävän tappaa Bartsin?
Miten? Katselin tätä poikaa hoitamassa ensimmäistä kauan odottamaansa tehtävää.
Juovuksissa, jos saan lisätä.
Ja ajattelen, "Olet tuhlannut aikaasi tämän katselussa.
"Hän ei ole lupaava kokelas.
"Hän on vain itsekäs poika, jolla on vain kosto sydämessään.
Ja tajusin... "Tämä poika on yksi varsinainen idiootti."
"Tuskin hän edes tiesi kohteensa olevan vampyyri." - Vampyyri?
Kyllä. Kuolemattomia, vertaimeviä demoneja.
Teidän onneksenne, heidän metsästyksensä on harrastukseni.
Mutta vampyyrit ovat vain myytti. - Myytit eivät hakkaa sinua tajuttomaksi -
ammuttuanne luodin heidän kalloonsa. Ei, herra Lincoln, vampyyrit ovat totta.
Niitä on joka kaupungissa ja jokaisessa Unionin osavaltiossa.
Jos sanomanne on totta, voitte auttaa minua tappamaan hänet.
Voisin maksaa hänen tappamisesta! - Palveluni eivät ole myytävinä.
Ja etsimänne sana on "tuhota." On haaste tappaa sellainen, joka on jo kuollut.
Mutta ette ymmärrä. Äitini murhattiin.
Ja jos opetan teitä murhaamaan hänen murhaajansa, entä sitten?
Miten se kunnioittaa hänen muistoaan?
Kuinka se hyödyttää seuraavaa poikaa, jonka äiti viedään?
Jos kosto on ainoa etsimänne, etsikää sitä muualta.
Opettakaa minua taistelemaan kuten te. Teen mitä vaan.
Lupaatteko laittaa koston sivuun ja omistautua metsästäjäksi?
Teillä ei ole ystäviä, ei perhettä.
Sanoin hänelle mitä hän halusi kuulla, -
mutta oikeasti välitin vain äitini tappaneesta hirviöstä.
Olen mukana.
Skottilainen Ylämään pistooli. Ja jos yksi piippu ei riitä, -
seitsemän pitäisi.
Väkipyssy. Ja jos kadotat kuulasi, -
voit aina laittaa siihen taskukellosi. Joten Abe, -
mistä näistä pidät?
En koskaan ole ollut hyvä aseiden kanssa.
Mutta... Olin halon hakkuussa.
Kaada tämä puu yhdellä lyönnillä. - Tuo puu?
Se on yli 30 cm paksu. Se on mahdotonta. - Mutta se ei ole puu.
Se on eniten inhoamanne maailmassa. Joten kertokaa, herra Lincoln, -
mitä te vihaatte? - Vihaan Jack Bartsia.
Kaatakaa hänet sitten.
Selvästikään ette vihaa häntä tarpeeksi.
Kertokaa mitä vihaatte. - Vihaan sitä, että äitini vietiin minulta.
Puutteellista. - Vihaan, että pelkäsimme.
Ja? - Että äitini ja isäni, jokainen tuntemamme elivät pelossa.
Säälittävää. - Vihaan, että olin liian pieni, liian heikko.
Ja että epäonnistuitte suojelemaan häntä.
Ja että annoitte hänen kuolla.
Voima, herra Lincoln, oikea voima...
ei tule vihasta vaan totuudesta.
Ennen kuin voitte suojella toisia pimeydeltä, teidän on suojeltava itseänne.
Vihollisillanne on voima tehdä itsensä näkymättömiksi.
Teillä on oltava kyky taistella sokeana. Nähdä näkemättä.
Uudelleen.
Tulevina viikkoina Henry yritti jakaa vampyyrinmetsästyksen saloja.
Heidän kyvystään mukautua auringonvaloon. Voimasta tulla näkymättömäksi.
Mutta etenkin, hän opetti kuinka tuhota heidät.
Kun Juudas petti Jeesuksen, hänen palkkionsa oli 30 hopearahaa.
Sillä hetkellä niistä tuli Jumalan pettämisen symboli, pahan symboli.
Ja hopeasta tuli kirous kirotuille.
Ette koskaan näe vampyyrilla hopeaa.
Ettekä heidän kuvaansa peilistä. Yhden asian, jonka Jumala laittoi pois -
vampyyrien ulottuvilta. Asia, jota he eivät voi koskaan omata.
Ja ainoa mikä tekee heidät voimattomiksi. - Henry, Jack Barts!
Minä annan sinulle kohteet. Niin oli sovittu.
Tässä ei ole vain kyse Jack Bartsista.
Vadoma, armoton valvoja. Ja hänen veljensä.
Olen nähnyt hänet ennen. Näin hänet Jack Bartsin seurassa.
Häntä kutsutaan Adamiksi.
Hän, josta kaikki muut ovat tehty.
Vampyyrit ovat olleet uudessa maailmassa vuosisatoja.
Teurastaen intiaaneja ja uudisasukkaita.
Mutta kun eurooppalaiset saapuivat orjineen, -
kuolema näki ilkeän tilaisuutensa.
He rakensivat valtakunnan etelään.
Mutta viime vuosina he ovat tulleet pohjoiseen, -
jättäen kuolemaa varrelleen. Se jää meidän harteille, Abraham, -
metsästäjille pitää tasapaino yllä.
Varmistaa tämän pysyvän ihmisten valtiona eikä hirviöiden.
Mitä me teemme, emme tee vain yhden ihmisen tähden vaan koko ihmiskunnan.
Henry lähetti minut matkaan muistutuksella.
Ei kiintymyksiä, ei häiriötekijöitä. Ei ystäviä, ei perhettä.
Sitä paitsi, kehen voisin luottaa? Kuka tahansa täällä voi olla yksi heistä.
Jos näen sinut vielä kerran, laitan pallisi kukkarooni!
Iltapäivää, sir. Joshua Speed palveluksessanne.
Abraham Lincoln.
Tarvitsen vähän apua. - Ystävä pulassa on Speedin ystävä.
Kuinka voin auttaa? - Tietäisittekö vuokrattavista huoneista?
Millaista huonetta etsitte? - Halpaa sellaista, -
olen käyttänyt rahani lakikirjoihin eikä sitä ole tällä hetkellä.
Sanoessanne ettei ole yhtään, tarkoitatteko halpaa vai ilmaista?
Luotolle. - En usko teidän löytävän sellaista huonetta Springfieldista.
Ihmiset täällä ovat kummasti tottuneet saamaan korvausta.
Hyvää päivänjatkoa.
On eräs huone. Tieni äskettäin erosi varastelevasta kumppanistani -
ja siten tarvitsen jonkun tilalle. Yläkerrassa on huone.
Se ei ole paljoa, mutta sen voisi saada luotolla, -
jos asukas on valmis maksamaan vastineeksi työllä.
Rakas Henry, elämä Springfieldissä on vähemmän kuin haluttavaa.
Älä huoli. Säälittävä palkkani ei salli minun poiketa säännöistäsi, -
Ei ystäviä, ei perhettä. Ja ehdottomasti kukaan nainen ei pitäisi minua -
ja olemassa oloani mehukkaana.
Anteeksi.
Anteeksi, tarvitsen näitä. - Pieni hetki, rouva.
Ei ole tarpeen kutsua rouvaksi kuin olisin joku riutunut vanhapiika.
Olen pahoillani, rouva. Madam... Tarkoitan neiti.
Olen Abraham Lincoln.
Mary Todd.
Kultasein. Siinähän sinä olet.
Et saa sännätä liikkeestä toiseen niin nopeasti.
Ehkä jos et jäisi juttelemaan jokaisen Springsfieldin miehen kanssa...
Voisin sanoa samaa sinulle.
Stephen Douglas. Hauska tavata. - Abraham Lincoln.
Äänestättekö te, herra Lincoln?
Mitä mieltä olette orjien poissa pitämisestä Illinoisissa?
Olen ehdolla kongressiin. - Hän varmaan kuuntelisi vaalipuheesi, -
mutta hän oli juuri huolehtimassa listastani... - Olimme keskustelemassa.
Orjuus, monimutkainen asia. - Olen täysin samaa mieltä, herra Douglas.
Herra Douglas, neiti Todd. Olette tavanneet uuden kumppanini Abrahamin.
Sinulle tuli kirje.
Hyvä Abe, lääkkeenne odottaa paikallisessa apteekissa.
Kysy Aaron Stibel Junioria.
Herra Lincoln?
Anteeksi kauheasti.
Hyvää työtä, Abraham. - Kiitos.
Mutta älä unohda, pidä aina varasuunnitelma.
Aaron Stibel Junior? - Niin?
Siinä se. Se on tiukalla.
Älkää huoliko. Se sattuu vain hetken. Söittekö tänään?
Minä tapoin hirviön. Ja tappaisin uudelleen.
Mutta mikään määrä kuolemaa ei saisi minua unohtamaan.
Kristus sentään, mitä naamallesi on tapahtunut?
Älä huoli, pystyn silti työskentelemään. - Työskentelemään? Hiiteen työt.
Meidän on kutsuttu tansseihin.
Voi olla tilaisuutesi pelastaa Mary Todd tylsistyttävältä elämältä.
Näytän naurettavalta tässä puvussa. - Pötyä. Mutta tuo hattu kyllä.
Katso, tuolla hän on. Herra Douglas, Joshua Speed.
Hauska tavata. Mary, näytät ihastuttavalta. - Hän on yhä kateissa.
Kuka on? - Aaron Stibel.
Junior vai Senior? - Junior.
Kuka tuo mies on? - En tiedä.
Herra Douglas, senaattori Nolanin tunnettekin. - Kyllä, hauska nähdä.
Oletteko kuulleet tämän uutisen? - Kyllä, me tutkimme sitä.
Olkaa varmoja, tällaista laittomuutta ei suvaita Illinoisin osavaltiossa.
Sitä kutsutaan tanssiksi. Jos tarkoitus olisi istua yksinään, -
sitä kutsuttaisiin joksikin muuksi. - Niin varmasti kutsuttaisiin.
Tulkaa, herra Lincoln. Pilaatte verhoilun, jos istutte vielä pidempään.
Olette varmasti mukava mies, mutta olette...
Myyjä, lainatussa puvussa. - Ei, kyse ei ole varoista.
Tulin Springfieldiin etsimään jotain. Jotain, jonka elämä olisi seikkailullisempaa ja...
Anteeksi, en koskaan ole näin... - Rehellinen?
Röyhkeä. - Neiti Todd, saanko puhua vilpittömästi?
Minäkin tulin etsimään parempaa itselleni. Siksi olen opiskellut lakia, -
ja miksi, jos saan rohjeta, olen kiinnostunut teistä.
Ja etsimäänne seikkailuun, -
epäilen harvan miehen voivan tarjota sitä teille.
Vähiten sulhasenne Stephen Douglas.
Herra Lincoln, olette täynnä yllätyksiä.
Neiti Todd, teillä ei ole aavistustakaan.
Hyvä Abraham, tein talletuksen paikalliseen pankkiin.
Ole varovainen, se voi nopeasti kadota.
Henry, heitä on enemmän kuin pidin mahdollisena.
Apteekkareita, majatalonpitäjiä, pastoreita.
Enemmän kuin mies kestää.
Huomaan olevani mielenkiintoista seuraa.
Anteeksi, olen työskennellyt öisin.
Ihanko totta?
Haluatko todella tietää totuuden?
Joka ikinen yö menen ulos...
metsästämään vampyyreja.
Miten sinä metsästät näitä vampyyreja?
Kirveellä. Erikoisella hopeisella kirveellä tietenkin.
Tietenkin. Ja montako olet tappanut?
Viisi. Ei... kuusi.
Olen tappanut kuusi vampyyria.
Herttinen sentään!
Abe!
Minä kun luulin sinun olevan kunnon mies.
Oli ihana päivä, Abe. - Kuin myös, Mary.
Neiti Todd, olette ihastuttavan neuvokas.
Herra Lincoln, ette tiedäkään.
Sinulla ei ole ystäviä, ei perhettä.
Minun pitäisi mennä, on myöhä.
Kuinka voin tuoda hänet tähän maailmaan?
Maailmaan täynnä demoneja, vaaroja.
Hyvää yötä, Lincoln. - Hyvää yötä, Mary.
Hauskaa metsästystä.
Jos todella välittäisin hänestä, parasta mitä voisin tehdä, -
oli kävellä pois.
Tämä metsästäjä on yksi Henryn oppilaista? - Sanovat häntä hulluksi.
En malta odottaa tapaavani hänet.
Myyjäpoika lukemassa lakikirjoja. Opiskeletko lakimieheksi?
Itse asiassa kyllä.
Miten olisi pieni testi. Mitä laki sanoo vapaista orjista pohjoisessa?
Karanneiden orjien lain mukaan vuodelta 1793...
Perustuslain neljännen luvun, toisen pykälän mukaan...
"Kaikki karanneet orjat ovat palautettava omistajilleen."
Kuitenkin, henkilökohtaisen vapauden laki sanoo...
"Jokaiseen, joka on vapaana syntynyt, ei sovelleta tätä lakia."
Kuulin hyvän naisen kerran sanovan, "kunnes kaikki ihmiset ovat vapaita...
"siihen asti olemme kaikki orjia."
Will? Will Johnsson!
Miten sinä... - Olin kotona ja kuulin sinun muuttaneen tänne.
Opiskelemassa lakimieheksi. Se on hyvä. Tarvitsen hyvää lakimiestä.
Oletko vaikeuksissa? - Olin vapauttamassa orjia etelässä rautatiellä, -
toivoen löytäväni veljeni sieltä. Jotkut palkkionmetsästäjät tulivat perääni.
Sanoivat karkuriksi. Tarvitsen kirjelmän, jossa sanotaan minun syntyneen vapaana.
Tiedätkö, Will... Tule.
Speed, tässä on Will Johnson. Hän on vanhin ystäväni maailmassa.
Liike ei yksinään pyöri, Abe. - Tuon hänet pikaisesti takaisin, herra Speed.
Lupaan sen.
Sinusta on tullut pitkä. Et näytä vieläkään syövän juuri mitään.
Pelkäätkö yhä pimeääkin? - En niin paljoa enää.
Tuo se on. Tuo on se mies, joka on jahdannut minua.
Herrat, herrat. Voimme varmasti selvittää tämän.
Ehdotan sinun häipyvän, poika. - Ei, sir. Ehdotan teidän häipyvän.
Olen lähettänyt viestin senaattori Nolanille. Hän saa sinut ulos pian.
Olette liian ystävällinen, neiti Todd.
Ja hän on liian ruma saadakseen teidänlaisen naisen.
Minusta tavallisen näköiset ihmiset ovat parhaita maailmassa.
Siksi Luoja tekee niin paljon heitä.
Kiitän Luojaa, että hän oli siellä. - Mutta en ole aina siellä.
Mary...
Mitä jos jotain olisi tekeillä, jotain kauheaa -
ja tietäisit ettei yksi mies maailmassa voisi pysäyttää sitä.
Mitä sinä tekisit?
En perääntyisi siitä mikä on oikein vain koska se on vaikeaa.
Isälläni oli tapana sanoa... "Iske jalat maahan ja seiso tukevasti."
"Ainoa kysymys on, minne jalat laittaa."
Saatamme epäonnistua tässä taistelussa.
Saatamme vain rikkoa sorron seesteisen verhon, -
mutta meitä ei pidätellä! Meidän on jalo asiamme.
Vapauden asia. Juuri se asia, jolle perustajaisämme rakensivat -
tämän suuren valtion!
Tuollainen ääni on liian vahva pidettäväksi kaupassa.
Itse asiassa opiskelen lakimieheksi.
Ehkä olisi aika ajatella politiikkaa.
Voin esitellä teidät oikeille ihmisille. - Kiitos, senaattori Nolan.
Mielelläni, nuori mies. Olette oikealla tiellä, herra Lincoln.
Lähetin sinut Springfieldiin jahtaamaan vampyyreja, en ääniä.
Oppitunti yksi, pidä aina varasuunnitelma.
Jos vampyyrinmetsästys ei onnistu, tarvitsen uran mihin pudota.
Olen tosissani. - Niin minäkin, Henry.
Olen tehnyt kaiken pyytämäsi. Jokaisen kirjeen, jokaisen nimen, -
mutta ei koskaan sitä mitä eniten haluan.
Milloin saan tappaa Jack Bartsin?
Barts tietää Marysta.
On aika.
Abraham, ole varovainen.
Abraham-vitun-Linc...
Taas huti! Toivottavasi olet parempi kirveen kuin aseen kanssa.
Anna tulla, Lincoln.
Ota kiinni ennen kuin pääsen Maryn luo.
Ota kiinni jos saat.
Meitä on täällä tuhansia.
Hän ei lopeta ennen kuin koko maa on meidän.
Ja he tulevat nyt perääsi.
Kysy ystävältäsi Henrylta.
Turpa kiinni, pirun huora. Anna minulle mitä haluan tai isken hampaasi ulos.
Valehteleva paskiainen.
Perkele!
Ei, Abe. Lopeta!
Et ollut valmis tietämään. - Että olet vampyyri?
Et ole ainoa, joka on menettänyt kaiken vampyyreille.
Vain koska vaunut pysähtyvät, ei se tarkoita, että meidän täytyy.
Nouse vaunuihin.
Ota tämä. Pakene, pakene nyt vaan.
Henry!
Hänen sielunsa oli puhdas.
Mutta sinun Henry...
Yksi Jumalan pikku tempuista. Vampyyrit eivät voi tappaa omiaan.
Vain elävä voi tappaa kuolleen.
Tervetuloa perheeseen.
Et voi pelastaa maailmaa ja rakkaittasi. Sinun on valittava.
Olen pahoillani...
mutta hyvästi.
Abe! - Mary!
Mitä ihmettä sinä teet? - Tule sisään.
Mitä sinä piileskelet? - En mitään. Ei se ole mitään.
Tiedän milloin valehtelet. Keneltä sinä piileskelet?
Hyvä on. En halunnut kertoa sinulle näin. En suunnitellut sitä tällä tavalla.
Mutta jos todella haluat tietää...
Mary Todd...
teetkö minusta kaikkein onnellisimman miehen?
Ja lupaatko sinä, Abraham, rakastaa häntä, lohduttaa häntä, -
olla kunniallinen ja rehellinen hänelle kaikessa, -
niin myötä- kuin vastamäessä, kunnes kuolema teidät erottaa?
Lupaan. - Sitten Jumalan suomilla oikeuksilla Illinoisin osavaltiossa, -
julistan teidät mieheksi ja vaimoksi. Voitte suudella morsianta.
Äitisi olisi niin ylpeä. - Kiitos, Will. Kiva kun pääsit tänne.
Olet ainoa perhe, mitä minulla on.
Tämän lisäksi. - Onnittelut.
Saanko esitellä herra Henry Sturges. Vaimoni Mary.
Ja rakas ystäväni Will Johnson.
Herra Sturges, olette kylmä kuin talvinen tuuli.
Henry, pelkään olevan vaarallista kantaa omaa pulloa.
Tiedätte mitä sanotaan, "kylmät kädet, lämmin sydän."
Niin, mutta epäilen vahvasti tuota. - Herra Sturges on liikekumppani.
Niin, ajattelimme keskustella hieman bisneksistä. Jos suot anteeksi.
Mitä hittoa teet täällä? - Ole varovainen, Abraham.
Sitä unohtaa kuinka helposti voi menettää kaikkein arvokkaimpansa.
He eivät edes tiedä kuka olen.
Mene pohjoiseen.
Kutsu tämä herra Lincoln plantaasille.
Järjestämme juhlat hänen kunniakseen.
Miksi luulette hänen suostuvan?
Emmeköhän löydä keinon houkutella hänet.
Se on hyvä kirja.
Ottakaa hänet!
Abe. Meillä on ongelma.
He veivät Willin.
Mitä aiot tehdä? - Aion hyväksyä hänen kutsunsa.
Speed ansaitsi tietää totuuden mitä oli vastassa. Kerroin hänelle kaiken.
Tietämättä uskoisiko hän minua vai pitäisikö hulluna.
Tietämättä olisiko hänellä rohkeutta kohdata hirviöt, joista olin tullut tietoiseksi.
Sinä ja minä yhdessä voimme saavuttaa mitä vaan.
Täällä ei ole orjia. Missä he ovat? - Mietin juuri tuota.
Jokin ei ole kohdallaan.
Niin. - En osaa tanssia.
Älä huoli, minä opetan.
Odota täällä.
Naiset ja herrat, illallinen on katettu.
Loistavaa, herra Lincoln. Olette parempi kuin olen kuullut.
Harmi uhrata noin monta miestäni, -
mutta minun oli tiedettävä onko teistä tähän. - Mitä haluatte minusta?
Nähdä teidät vapautetun.
Nähdä teidät nousemaan sortajaa vastaan.
Mielenkiintoinen neuvo orjanomistajan suusta.
Ihmiset ovat orjuuttaneet toisiaan siitä asti, kun keksivät Jumalan armahduksen.
Olen nähnyt juutalaisten rakentavan Egyptin loistoonsa, -
nähnyt kristittyjä heitettävän leijonille.
Olen nähnyt afrikkalaisten myyvän omiaan eurooppalaisille.
Saanko paljastaa jotain 5000 vuodestani?
Olemme kaikki orjia jollekin. Minä, ikuisuudelle.
Sinä, vakaumukselle. Toiset, ihonvärilleen.
En ole halunnut muuta kuin nähdä minunlaisilleni annettavan oikean paikkansa.
Mutta meissä on niitä, kuten ystävänne Henry, -
jotka nauttivat pimeydessä elämisestä.
Ja kuten hyvin tiedätte, en voi itse tuhota häntä eikä hän minua.
Te, herra Lincoln -
voitte eliminoida viimeiset vastustuksen rippeet, -
aloittaen itse Henry Sturgesista.
Pyydän vain -
teitä rikkomaan kahleenne.
Tappakaa isäntänne. Olkaa vapaa.
Ja jos kieltäydyn?
Sitten voitte mennä.
Sen jälkeen, kun olen tehnyt teistä yhden meistä -
ja syöttänyt teille ystävänne.
Pelkkä "kyllä" tai "ei" riittää.
Tappakaa Henry, pelastakaa ystävänne.
Miettikään ihan rauhassa. Viisi...
neljä... Kolme...
kaksi... Yksi.
Tätä tietä.
Neiti Tubman, olemme odottaneet teitä.
Tulkaa nopeasti.
Ihmisiä saa surmansa päivittäin. Orjia katoaa.
Jotkut puhuvat hirviöistä ja demoneista.
Hyvää huomenta. Kuinka voin auttaa näin kauniina päivänä?
Etsimme kolmea miestä. - Näin jonkun juoksevan tuonnepäin.
Voitte tulla sisälle, jos haluatte. Jumalanpalvelus on alkamassa.
Taisitte tulla pohjoisesta? - Kyllä, rouva.
Sitten ehdotan sinne palaamista mitä pikimmin. Sota on tulossa.
Sota tämän maan sielusta. Kaiken väristen veri tulee vuotamaan.
Maamme on rakennettu orjilla. Heidän työllään, heidän verellään.
Enemmällä verta kuin voi kuvitella.
Olen itse nähnyt tämän kauhun etelässä.
Sanoisin rauhan tarpeen voittavan mustien tarpeet.
Sanon, että jos tämän mahtavan valtion kansa haluaa orjuutta, -
annettakoon se heille. - Orjuuden demoni repii maamme rikki.
Meidän on noustava. Meidän on seistävä vahvana.
Taisteltava tämän maan jokaisen sielun puolesta.
Ennen kuin jokainen ihminen on vapaa, me olemme kaikki orjia.
Et voi taistella orjuutta vastaan. Et voi taistella koko etelää vastaan!
Miksi, Adamin takiako? Pelkäätkö häntä?
Koska se on ainoa asia, joka on pitänyt heidät tyytyväisinä nämä vuodet -
ja viet sen pois ja kukaan ei ole turvassa.
Eli sinä saat päättää kuka elää ja kuka kuolee?
Suuri mies sanoi kerran... "Mitä me teemme, emme tee itsemme takia, -
"emme yhden ihmisen vaan ihmiskunnan."
Ei koko ihmiskunnan.
Saisinko mieheni takaisin? - Pitäkää hyvänänne, rouva Lincoln.
Henry näki vain esteitä tiellään. Mutta aloin vihdoin näkemään toisin.
Näkemään ja tuntemaan, että vaakalaudalla oli isommat asiat.
Joten me lähdimme eri teille.
Kuten raamatussa sanotaan, -
on tullut aika hylätä lapselliset asiat.
En taistelisi kirvein, vaan sanoin ja ihantein.
Ajan myötä ne osoittautuivat vahvemmiksi aseiksi.
Lincoln! Lincoln! Lincoln!
...perustuslaissa kuvatussa tekstissä -
presidenttiä vannomaan valan ennen kuin hän astuu virkaansa.
Orjuuden kysymys on parempi ratkaista kynällä kuin miekalla.
Kohtalon oikusta, löysin itseni 50-vuotiaana, -
johtamassa valtiota, joka repi itseään hajalle, -
samalla yrittäen olla isä pojalleni, -
joka ei ole paljoa vanhempi kuin minä menettäessäni äitini.
3000 kuollutta lisää.
Milloin viimeksi söit jotain? - En ole nälkäinen.
Jotain sinun on syötävä. Olet vain ihminen.
Tulehan, Willie.
Willie.
Jos teet tämän, paluuta ei ole.
Tiedän.
Yritän suojella tämän kansan vapautta.
Jos tämä sota on todella pahaa vastaan, -
antakaa sen sitten merkitä jotain.
Jos kyse on ihmisen vapaudesta, miksi ei antaa jokaiselle syyn taistella siitä?
"Jokaista orjana pidettyä missä osavaltiossa tai osavaltion osassa tahansa, -
"siellä kapinaan nousseet ihmiset Yhdysvaltoja vastaan, ovat nyt...
"...ja tästä eteenpäin vapaita."
Pikkuinen, mikä on nimesi?
Willie. - Ja isäsi? Mikä hänen nimensä on?
Abraham.
Miten pikku sotilaamme pärjää?
En ole koskaan nähnyt tällaista. Olen pahoillani.
En tiedä mikä sinua vaivaa.
Abe.
Mary kutsuu sinua.
Olen pahoillani, Abraham.
Mikseivät he vieneet minua? - Koska he tietävät -
sen olevan kuolemaakin kovempi kohtalo.
Mary... On murheen murtama.
Sanoo, ettei halua jatkaa ilman häntä. - On olemassa keino, Abraham.
Tiedät, että voin palauttaa kuolleen henkiin.
Tee se.
Tee se. - Mary... - Tee se!
Päiväkirjasi, se jota pidät takkisi taskussa...
Tiedän ettei olisi pitänyt, mutta minun oli tiedettävä mitä sinä salaat.
Jos sanomasi on totta, minä rukoilen sinua...
Tuo poikamme takaisin.
Mary, hän ei olisi poikamme.
Hän olisi jotain muuta, jotain kauheaa. Luota minuun, et tahdo sitä.
Pyydätkö minua luottamaan sinuun? Kaikkien valehdeltujen vuosien jälkeen.
Tein sen suojellakseni sinua, suojellakseni perhettä.
Ja miten sen onnistui? Sinä aiheutit tämän!
Sinä aiheutit tämän hänelle! Aiheutit omalle pojallesi!
Anna minun mennä heidän luo. Tehdä sopu Adamin kanssa.
Meidän on lopetettava tämä sota. Willien kuolema oli vasta alkua.
Älä kehtaa lausua hänen nimeään. - Minä varoitin sinua. Et kuunnellut minua.
Kuinka monen pojan on kuoltava ennen kuin kuuntelet minua?
Nämä pojat kuolevat turhaan. Meidän on vedettävä joukkomme takaisin.
Tämä sota on maksanut lukemattomia henkiä, -
puhumattakaan miljoonista dollareista. Luulin meidän tekevän tästä maasta suuren, -
emmekä repiä sitä rikki. - Tämä on ainoa tapa pelastaa tämä maa nyt.
Lähetä joukot sinne.
Unionin joukot tulvivat kentälle.
Olemme nyt alivoimalla ja huonosti varustautuneita pohjoiseen verrattuna.
Me tuemme teitä, mutta teidän on tuettava meitä.
Ei, kiitos. - Olkaa huoleti, herra Davis, -
saatte niin monta minunlaistani kuin haluatte.
Tulta!
Valmiina! Tähdätkää!
Tuolta he tulevat!
Tulta!
Miksi he laskivat kiväärinsä?
Tulta!
Gettysburgin ensimmäinen päivä. Se on ollut katastrofi.
En usko armeijan kestävän toista päivää.
Jos kapinalliset pääsevät läpi, he ovat täällä pian.
Kenraaleiden mielestä meidän pitäisi evakuoida Washington.
Paeta sotaa New Yorkiin tai Bostoniin, jos on tarve.
Sinun on voitettava tämä sota.
Jollet, sitten kaikki...
Poikamme kuolema on ollut turhan takia. - Kuinka voin voittaa sodan, -
kun en pysty edes suojelemaan omaa perhettäni?
Miehemme eivät pysty puolustautumaan vihollista vastaan.
Kun luotimme ovat hyödyttömiä, pistimemme tehokkaita kuin tämä haarukka.
Will! Speed! Tätä me tarvitsemme.
Haarukan. - Hopeaa.
Selvä. Kuinka paljon tarvitsemme? - Kaiken.
Ja miksi kertoa tämä minulle. Miksi pettää ystävänne?
Hän on ystäväni, mutta rakastan tätä maata enemmän.
Ja hän on enemmän kuin kukaan vastuussa sen hajalle repimisestä.
Olette tehnyt oikein.
Tiedän.
32, 33, 34, 35...
Siinä on paljon hopeaa.
Miten aiomme saada sen kaiken sinne?
Olen pahoillani, Mary.
Anteeksi, että pidin sinut pimennossa kaikki nämä vuodet.
Tarvitsen sinua.
Olen odottanut niin kauan kuullakseni sinun sanovan nuo sanat.
Sinun on lähdettävä Washingtonista.
Neiti Tubman, ottakaa teetä.
Olen kiitollinen, kun tulitte keskustelemaan kanssani.
Asiat eivät ole olleet helppoja... Poikani kuolema ja sota.
Minun on päästävä Washingtonista. Ja tarvitsen paljon apua.
Tämä sota loppuu tänään.
Ja sen mukana... Pimeytemme vuosituhat.
Meidän on tehtävä tämä itse. Kukaan ei saa tietää mitä junassa on.
Ellemme saa noita aseita Gettysburgiin, sota on ohi.
On aika saada oma valtiomme.
Tulkaa, meidän on ehdittävä junaan.
Täältä on 130 km Gettysburgiin.
130 km päättää kuuluuko tämä valtio eläville...
vai kuolleille.
Onko kaikki hyvin, Speed?
En voi uskoa sinun vielä kirjoittavan tuota kirjaa.
Se on kaikki täällä, Speed. Hyvät ja pahat.
Mitä tämä on? - He pakenevat pesästään.
Jättävät Washingtonin meille.
Katsokaa minuun.
Sanoin katsokaa minuun.
Anna hänen olla. En halua myöhästyä tästä junasta.
Mitä hittoa teet täällä? - Halusin nähdä kuinka pitkälle hölmöytesi vie sinut.
Minulla ei ole aikaa riidellä! - En tullut tänne riitelemään.
Tulin kertomaan, että rakas ystäväsi Speed on petturi.
Hän petti sinut. Hän johtaa sinua... - Et tiedä lainkaan mistä puhut.
Kaikki menee suunnitelmien mukaan.
Sinun on noustava tästä junasta. - Ei, sinun on noustava.
Tämä ei ole sinun sotasi, Henry.
He ovat täällä. Kokonainen rykelmä heitä. He eivät saa pysäyttää tätä junaa.
Menet tuosta läpi ja olet vainaa. Nouse junasta, on viimeinen mahdollisuutesi.
Latasitko tuon?
Heidät on pidettävä erossa veturista.
Mikset päästä häntä menemään? Vapauttakaa itsenne orjuudesta.
En tule koskaan seuraamaan sinua. - Ei sinun tarvitsekaan, Abe.
Minulla on juna. Minulla on hopea.
Pian minulla on koko maa. Aion tuhota myytin Abraham Lincolnista, -
jotta historia tulee tuntemaan sinut, ei miehenä vaan hirviönä!
Lincoln johti meidät ansaan! Meitä on huijattu, Adam.
Junassa ei ole hopeaa.
Abe!
Terve, Speed. Missä hopea on?
Hopea? Pitäisi olla täällä. - Miksi valehtelit minulle?
Saadakseni teidät yhteen paikkaan tuhotaksenne teidät.
Speed? Ei!
Herra presidentti!
Ei ole paikkaa minne paeta.
Missä se on? Missä hopea on?
Täällä näin!
Kiitos, Henry.
Kaipa joihinkin vampyyreihin voi luottaa.
Kuten joihinkin miehiin.
Jos juna oli syötti, missä hopea on?
Tämä ei ole ainoa rautatie.
Viisas mies kerran opetti... Pidä aina varasuunnitelma.
Tuokaa lisää! - Pistimiä Springfieldin musketeille.
Springfieldin musketeille!
Tulta!
87 vuotta sitten, -
isämme tuotiin tälle mantereelle, -
uusi valtio syntyi vapaudelle ja -
ja ehdotukselle, että jokaista kohdellaan tasavertaisesti.
Nyt olemme sisällissodassa, -
testaamassa pystyykö tämä valtio tai mikään valtio, -
joka niin suunniteltu ja niin omistautunut...
kestämään pitkään.
...keskeneräiset työt, jotka täällä taistelivat, -
ovat meitä jalosti vieneet eteenpäin.
Meidän on oltava täällä omistautuneina -
suurelle edessä odottavalle tehtävälle, -
kunnioittaaksemme kuolleita, omistaudumme suuresti tälle asialle, -
jolle he antoivat viimeisen suuren omistautumisensa, -
josta me täällä päätämme, etteivät he kuolleet turhaan, -
ja että tämä valtio saa uuden vapauden syntynsä, -
ja että sen kansan hallitus, kansasta, kansalle, -
ei tule katoamaan maan päältä.
Vihollisemme ovat paenneet. Jotkut Eurooppaan, -
jotkut Etelä-Amerikkaan ja Aasiaan.
He ovat nähneet, että Amerikka tulee aina olemaan elävien kansakunta, -
vapaiden ihmisten valtio.
Me olemme aika hyvä pari.
Voi vain kuvitella mitä kaikkea voisimme tehdä, jos olisi aikaa.
Rajattomasti aikaa. - Niin, aika ei odota ketään.
Myöhästymme teatterista.
Pidä tätä minulle, Henry.
Mary, kulta... Oletko nähnyt hattuani?
Se on toimistosi pöydällä.
Oletko nähnyt hattuani? - Anna minun tehdä sinusta kuolematon.
Taistellaan ikuisesti rinnakkain. - Vampyyrit eivät ole ainoat ikuisesti elävät.
Historia suosii legendoja miehien sijaan.
Se suosii ylevyyttä julmuuden sijaan.
Ylistäviä puheita hiljaisista uroteoista.
Historia muistaa taistelut, mutta unohtaa veren.
Mitä ikinä historia minusta muistaakaan, jos muistaa mitään, -
se tulee vain muistamaan murto-osan totuudesta.
Vielä yksi.
Mies hankkiutuu noin humalaan vain suudellakseen tyttöä tai tappaaksen miehen.
Kumpi se on?
KANAVA YLILUONNOLLISEEN... SUBHEAVEN.ORG