iHDź vă prezintă: ERA ȘI TIMPUL!
Am știut mereu că suntem o familie ciudată. În primul rând, eu...
Prea înalt, prea slab, prea portocaliu.
Mama era minunată, dar nu era ca celelalte mame.
Avea ceva solid. Ceva obtuz, lipsit de sentimente.
Idolul ei în modă era regina.
Tata era mai normal. Părea să aibă mereu timp liber.
După ce a renunțat să predea la universitate când a făcut 50 de ani,
era mereu dispus să poarte o discuție relaxată
sau să mă lase să câștig la ping-pong.
Și mai era fratele mamei, unchiul Desmond.
Mereu îmbrăcat impecabil. Își petrecea zilele
fiind unchiul Desmond.
Era cel mai fermecător și cel mai prost om din lume.
Era mereu cu mintea în altă parte, dar n-am aflat niciodată la ce.
În sfârșit, mai era și Catherine.
Katie. Kit Kat. Sora mea.
Într-o casă a hainelor și tunsorilor serioase, era o...
Cum să-i spun? O chestie naturală.
Cu urechi de elf, tricouri violete și mereu desculță,
era și încă este pentru mine
cel mai frumos lucru din lume.
În general, a fost o copilărie plăcută. Plină de ritmuri și tipare.
Când aveam 21 de ani, încă luam ceaiul pe plajă în fiecare zi.
Aruncam pietre și mâncam sendvișuri,
vara și iarna, indiferent de vreme.
În fiecare seară de vineri, vedeam un film,
indiferent de vreme.
O dată pe an venea oribila petrecere de Anul Nou.
Bine, iau una.
Arăți superb!
Eu sunt Katie. Ce beau?
E o chestie foarte scumpă.
Noroc!
E aproape miezul nopții. Toți mergem dincolo.
Trebuie să-ți găsesc o...
Dumnezeule!
Toți fac mici greșeli. E în regulă. Hai!
6, 5...
4, 3, 2, 1.
La mulți ani!
Scuze.
M-am trezit a doua zi mahmur, rușinat,
fără să știu că avea să fie ziua ce îmi va schimba viața.
Trezește-te, prostule!
Te caută tata.
Bună! Ce pijamale sexy!
Tim, intră!
Te rog,
ia loc.
Ce oficial!
Da...
E un moment ciudat pentru mine,
pentru că l-am trăit cu tata când am făcut 21 de ani și atunci
viața mea s-a schimbat pentru totdeauna, așa că am emoții.
Bine...
Începe când vrei. E foarte misterios.
Da.
Tim, dragul meu fiu,
ideea e că bărbații din familia asta au avut mereu capacitatea de...
O să sune ciudat.
Pregătește-te de ceva straniu. Fii gata să fii speriat.
Există un secret în familie.
Secretul e că bărbații din familie pot
călători în timp.
Mai precis, înapoi în timp. Nu putem merge în viitor.
Ce glumă bizară!
Sunt serios, nu e o glumă.
Adică tu, bunicul
și frații lui ați putut călători în timp?
Exact.
- Și încă poți? - Sigur.
Nu e atât de dramatic pe cât pare. Merg doar pe parcursul vieții mele.
Ajung doar în locuri în care am fost și pe care mi le amintesc.
Nu pot să-l ucid pe Hitler sau s-o pun cu Elena din Troia, din păcate.
Termină!
- Dacă e adevărat, dar nu e... - Deși e.
Deși nu e, evident. Chiar dacă ar fi, dar nu e.
- Dar e. - Nu e. Dacă ar fi, cum...
Partea asta e ușoară.
Te duci într-un loc întunecat. Poți folosi dulapuri mari, toalete...
Strângi pumnii așa.
Gândește-te la momentul în care vrei să ajungi și o să te trezești acolo.
După câteva tumbe și scuturături.
E o reacție foarte bună.
Eu cred că am înjurat, dar erau anii '70.
- E clar că e o glumă. - Nu e.
De ce să mint pe cineva
la care țin cât de cât?
Când o să cobor, după ce o să stau în dulap cu pumnii strânși,
ai dat de naiba!
Hai să vedem!
Tim, încearcă să faci ceva interesant.
Ai dat rău de naiba!
Serios.
Da...
- Ești bine, Tim? - Da, perfect.
Bine. Hai! E aproape miezul nopții și trebuie să găsim...
Miezul nopții.
10, 9, 8, 7...
6, 5, 4...
3, 2, 1.
La mulți ani!
- Mulțumesc, Tim. - Cu plăcere, Polly.
Mama știe?
- Nimic. - Ciudat! Și cum rămâne...
Cu "efectul fluturelui"? Încă n-am dat civilizația peste cap.
- O să fie un an complicat. - O să fie o viață complicată.
Tu ce ai făcut cu ea?
Pentru mine e vorba doar de cărți. Am citit tot ce-ți puteai dori.
De două ori. Dickens, de trei ori. Vreo primă impresie?
În afară de o tunsoare ceva mai bună.
- Banii ar fi alegerea evidentă. - E o sabie cu două tăișuri.
I-au distrus viața bunicului tău. L-au lăsat fără iubire și prieteni.
- N-am cunoscut bogătași fericiți. - Ar fi plăcut să nu muncești.
Nu, așa ajungi la dezastru. Uite ce a pățit unchiul Fred.
- Ce a pățit? - Și-a irosit viața.
Folosește-l pentru lucruri care să-ți facă viața cum ți-o dorești.
Hai, gândește-te!
Păi...
Cred că în clipa asta
ar fi minunat dacă m-ar ajuta să am o prietenă.
Super!
Da.
Premiul cel mare.
Pentru mine, mereu va conta iubirea.
Și în acea vară am ajuns chiar în mijlocul furtunii.
O chema Charlotte. Era verișoara prietenului ticălos al lui Kit Kat.
Și avea să stea cu ei două luni.
- Doar una. - Nu, amândouă.
Tim,
mă dai pe spate?
Sigur.
Ce drăguț!
Nu!
Nu.
- E în părul meu? - Da.
Tim, mă dai cu cremă pe spate?
Sigur, stai un pic.
Bine.
Mulțumesc.
Acum...
Ce plăcut!
E specialitatea mea.
A fost vara bronzatului și a torturii.
L-am invitat pe Jay la tenis, ca să par mai bun, prin comparație.
Dar a fost o greșeală.
Ce faci?
Charlotte ne-a făcut pe amândoi de râs.
Ghinion, Tim.
Cum să poți să te concentrezi la joc?
Cum să... ți trăiești viața când ai așa ceva pe cap?
N-a fost mai bine deloc, până când
era să fie prea târziu.
Charlotte, ultima noastră masă împreună.
Nu!
A fost o plăcere să te avem alături toată vara.
- Așa e. - Mulțumesc.
- Chiar a fost. - Nu, Desmond?
- Poftim? - Ne-am bucurat s-o avem pe Charlotte.
Cine e Charlotte?
Haide... Charlotte stă lângă tine.
- Da, sigur. Charlotte. - Bună!
Îmi pare bine.
Te-ai bucurat s-o vezi pe Charlotte aici, toată vara, Tim?
Da.
A trecut și august.
- Eu i-am arătat mai toate lucrurile. - Așa e, erai mai sofisticată.
Într-un mod discret.
Intră!
- Charlotte. - Da!
E ultima ta seară aici. Pot să te întreb ceva?
Da, întreabă.
Nu, stai!
N-o să fie ceva despre iubire, nu?
Iubire? Poftim?
Kit Kat m-a avertizat că dacă deschizi subiectul ar trebui să fiu
fermă cu tine și să-ți spun să mă tratezi ca pe o soră
și să nu fii prost.
Sau m-am făcut de râs
și voiai să-mi ceri sfaturi legate de tenis?
Nu, era chestia cu iubirea.
Da...
Foarte drăguț din partea ta!
Păcat că ai lăsat-o pe ultima seară.
Trebuia să încerci să te furișezi pe hol când încă mai era timp.
Bine. A fost o idee proastă s-o las pe ultima seară?
Foarte proastă! Sunt un pic jignită, parcă am fost ultima soluție.
Ultima seară n-avea nicio șansă.
Bine. Am înțeles.
Intră!
- Tim. - Charlotte.
- Bună! - La loc!
Știu că, probabil, ai bănuit asta,
dar în ultima lună m-am îndrăgostit complet de tine.
Era evident că se va ajunge aici,
pentru că ești o zeiță, cu fața asta,
cu părul ăsta,
dar chiar dacă n-aveai o față drăguță
și n-aveai păr deloc,
din cine știe ce motiv medical,
tot te-aș fi adorat
și
mă întrebam dacă există vreo șansă să-mi împărtășești sentimentele.
Să-ți spun ceva...
Să vedem cum decurge vara și mai întreabă-mă în ultima seară.
- În ultima seară? - Da.
Încearcă atunci. Să vedem ce se întâmplă.
E palpitant.
Da...
E planul perfect. Ultima seară.
Ultima seară.
Mulțumesc mult.
Noapte bună, Timmy!
Prima lecție importantă,
nicio călătorie în timp nu poate face pe cineva să se îndrăgostească de tine.
Pa!
Așa că iubirea vieții mele a plecat.
Și a doua zi era rândul meu să plec.
Poftim! Nu-i cheltui pe toți deodată.
Mulțumesc.
Nu suna prea des, mamei tale nu-i place să fie deranjată.
Bine. Mulțumesc.
Am luat trenul spre Londra, în căutarea unui viitor și a unei prietene.
Stăteam la St. John's Wood, lângă Abbey Road, cu un dramaturg, Harry.
E plăcut să ai relații, când ești nou într-un oraș.
Ce naiba vrei?
- Sunt fiul lui James. - Cine?
- James Lake. - Ce-i cu el?
A spus că ai o cameră liberă.
Așteaptă acolo.
În liniște! Să nu scoți niciun sunet.
Altfel te omor.
Aveam o idee bună după un deceniu, când ai sunat la ușă.
Acum a dispărut.
Rahat mic!
Ce face tatăl tău?
Mereu mi s-a părut ciudat. Are ceva bizar.
- Serios? - Da, nu mi-a plăcut niciodată.
Mama ta mai seamănă cu Andy Warhol?
Poftim?!
Ea e soția mea.
- Frumos! - La început nu ți-ar plăcea.
O vacă sarcastică.
Dar îți dai seama
că e cel mai bun om din lume.
De asta m-a părăsit, desigur.
Aici e.
Încearcă să nu faci gălăgie, mai ales când faci sex.
- Nu sunt șanse de așa ceva. - Doi ratați în casă!
Ea e fiica mea.
Fă sex cu ea dacă vrei. Se pare că toată lumea a făcut.
Nu era decorul pregătit pentru romantism.
Nici serviciul nu mă ajuta pe planul ăsta.
Lumea justiției pare plină de bărbați.
Sunt Rory, îmi pare bine.
Cine știe, poate devenim prieteni.
- Tu cine naiba ești? - Tim Lake.
Sper că ești mai bun decât bufonul ăsta.
- Hai, Roger! - Mă cheamă Rory.
Sunt aici de un an și jumătate. Sunt drăguț. Doi ani, de fapt.
După șase luni singuratice, nu eram decât eu și Harry.
Eu munceam oră de oră, zi și noapte.
El finaliza noua sa piesă.
Oricâte fete ar fi fost pe lume,
eu sfârșeam mereu alături de Rory.
Salut!
Până când, din senin,
într-o seară banală, cu Jay, s-a întâmplat ceva miraculos.
Chelnerii sunt...
- Fii atent! Sunt orbi. - Glumești?
Nu. Sunt orbi ca niște lilieci!
Mă bucur că sunteți aici. Sper să aveți o experiență plăcută.
Carlo vă va conduce la masă.
Excelent! Condu-ne, maestre!
Puneți-mi mâna dreaptă pe umăr, iar prietenul dv. se va ține de dv.
Atenție la scări și fiți pregătiți.
E beznă.
Domnilor, dacă nu vă supărați, vă voi așeza lângă tinerele doamne.
E perfect!
- Pari foarte vesel. - Sunt. Și foarte chipeș.
E cineva aici.
- Bună! - Bună, eu sunt Mary.
Tim. Mary o cheamă pe mama.
- I se potrivește numele? - Oarecum.
Deși e mai solidă. Bernard i se potrivea mai bine.
Bine...
- Mi-a atins ceva cotul. - Nu eram eu.
Atunci e și mai rău! Dacă nu erai tu, cine a fost?
Eu n-am fost, eu ating altceva.
Și o să încetezi imediat.
Fetelor, fiți sincere, care e mai frumoasă?
- Eu. - Ea.
Excelent!
- Eu semăn cu Kate Moss. - Serios?
Nu. Arăt ca o veveriță.
- Îți place Kate Moss? - O ador.
Era să vin cu o rochie făcută de ea în seara asta. Tu?
Nu, hainele ei arată groaznic pe mine.
Nu pot să cred că e și ziua ta săptămâna viitoare!
Prietenul tău, Jay, e foarte entuziast.
Îl urăsc.
- Joanna cum e? - Practic e o prostituată.
Cred că e cremă de căpșuni. Vrei și tu?
- Bine, gust. - Unde ți-e gura?
Este...
- E aici. - Acolo?
- Ce-a fost asta? - Ochiul meu.
Cred că am o grămadă de cremă de căpșuni în ochi.
- Iartă-mă! - Nu, mulțumesc. E o senzație nouă.
Ne vedem afară sau...
Da, foarte bine.
Grozav! Înfricoșător.
E un pic înfricoșător.
M-am scos! Tu?
Nu știu, dar pare minunată.
- Joanna? - Jay.
Ce frumoasă ești!
Vrei să mai stăm împreună? Pot să scap de ratat.
Ne grăbim, dar ajută-mă să găsesc un taxi și poate-ți dau numărul meu.
Sau poate că nu. Încă nu m-am hotărât. M-am hotărât, nu i-l dau.
Bună!
- Unde e... - Ea și Jay...
Ea l-a dus... Nu știu.
Da.
Ar trebui...
Ar fi o greșeală să-ți cer numărul de telefon?
Nu.
În caz că vreau să te sun pentru...
Chestii?
Bine.
Vrei să...
- Mă cheamă Mary. - Mary.
Bine.
Credeam că telefonul ăsta e o porcărie, dar a devenit cel mai prețios lucru.
Chiar mă placi?
Inclusiv rochia mea?
Iubesc rochia ta.
Și părul? Nu e prea șaten?
Îmi place șatenul.
- Bretonul e nou. - E perfect. E cea mai frumoasă parte.
Mary!
Trebuie să plecăm. Am un taxi, iar prietenul lui e pe cale să mă atace.
Vin acum.
Așteaptă două secunde.
Sper să ne mai vedem.
O să ne vedem.
Bine.
Noapte bună!
Ce s-a întâmplat?
Ce ai făcut?
Nimic, e o rană superficială.
- Poftim! - Mulțumesc.
Poate ții minte că azi a avut premiera piesa mea.
- Da. Cum a fost? - A mers bine.
Se simțea că e prezentată o capodoperă.
- Serios? - Da.
Până când, iar ăsta e un moment crucial,
până când actorul principal a avut cel mai mare lapsus din istorie.
- Nu. - Da.
Nu doar că și-a uitat replicile. Le-a uitat într-un asemenea hal
cum nu le-a uitat niciun actor în analele artei dramatice.
În cronici n-o să scrie: "A avut premiera o capodoperă",
ci: "Un actor important suferă de Alzheimer."
- E un dezastru. - Puțin zis!
E Titanicul premierelor. Dar fără supraviețuitori.
Nicio femeie, niciun copil,
nici măcar Kate Winslet.
Au murit toți.
- Să văd ce pot face. - Cum adică?
O să suni la toți criticii din Londra și te oferi să le-o iei în gură
dacă ignoră faptul că am așteptat în tăcere jumătate de oră
ca imbecilul să-și amintească o replică?
Nu chiar.
Bună ziua!
Bună ziua, Sir Tom! Sunt prieten cu Harry. Cum merge cu replicile?
Ce vrei să spui?
În scena de la tribunal, unele replici sunt mai complexe.
M-am gândit că poate merită
să vă mai uitați o dată peste ele, să vi le reamintiți.
Cară-te naibii de aici!
Dementule! Afară! Ldiot roșcat!
Face pe deșteptul...
lar acum, apărarea.
Am trăit mulți ani dificili...
- E genial! - Dar niciodată,
în tot timpul ăsta irosit,
n-am mai văzut o asemenea nedreptate atroce!
Acuzarea mai are ceva de adăugat?
Scuzați-mă.
Acuzarea mai are ceva de adăugat?
Domnilor...
Abordez procedura de azi cu cea mai mare seriozitate.
Cu toate astea,
vreau să fie clar
un lucru crucial.
E vorba de viața
unui om vinovat!
Unul dintre actori părea să fi adormit.
Uite-l pe nesimțitul care a plecat la jumătate. Ai ratat cea mai bună scenă.
Îmi pare rău.
Ce părere ți-a făcut decorul?
- Era incredibil! - Mie mi s-a părut prea maro.
Mary!
Nu...
Nu mai e.
Au fost două fete aici, mai devreme. Una era cea mai drăguță din lume.
Cealaltă pare o prostituată de treabă. Le-ai reținut numele?
Da. Au plecat ceva mai devreme. Să vedem...
Îmi pare rău, n-aveau rezervare și au plătit cu bani gheață.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic. Perfect.
E doar sfârșitul vieții mele. Mulțumesc mult.
Înveselește-te!
Se pare că locuiești cu cel mai mare dramaturg contemporan din Anglia.
Nu citesc cronicile, dar n-am rezistat și am citit una.
Harry Chapman e vinovat de genialitate.
- Trebuie să plec. Lmediat. - De ce?
Îi place Kate Moss.
Care Kate?
Mulțumesc că-mi ții de urât, Kittle.
N-aveam nimic mai bun de făcut.
Ce face Jimmy?
- M-a părăsit. - Lar?
- Și la muncă? - M-au concediat.
Ce idioți!
- Cafea? - Te rog!
Acum am remarcat pisica. O vezi?
O văd. E foarte reușită.
Doamne!
- Dumnezeule! - Ce?
Ea e.
Ea e!
Du-te, fato!
Iartă-mă!
Bună!
Ce faci?
Bine.
Mă bucur să te văd.
Nu ne cunoaștem.
Nu! Rahat!
- Sigur că nu. - Nu.
Cred că m-ai confundat cu altcineva.
Nu!
Te cheamă Mary.
Foarte ciudat!
De unde știi?
Arăți a Mary.
- În ce sens? - Pe mama o cheamă Mary.
Semăn cu mama ta?
Nu, ești mult mai drăguță.
- Frumos breton! - E nou.
- Probabil că e prea scurt și... - Nu.
Mulțumesc.
Mi-a părut bine.
Ar trebui să plec, mă așteaptă prietena mea,
iar tu ești un străin.
- Un necunoscut. - Da, e o nebunie!
- Oarecum. - Bine.
- Pa, Mary! - Pa!
Nu...
- Cum a mers? - Foarte prost.
- Trebuie să mai încerci.
- Poți s-o faci. - Dubla 2.
Arată mereu diferit.
Scuze, tot eu sunt.
- Bună! - Scuze.
Joanna, el e...
- Tim. - Îmi pare bine.
Tim e un necunoscut, iar pe mama lui o cheamă Mary.
Am avut o experiență ciudată cu Mary, credeam că e altcineva. Dar nu era.
Mă întrebam dacă aș putea să stau cu voi
o vreme, pentru că sora mea, Kit Kat, o să plece...
Da.
Pa!
Așa că
o să rămân singur.
Ar trebui să refuzăm.
Așa e. Pe de altă parte, are un zâmbet frumos
și păr haios.
Da.
Bine.
Dar promite-mi că nu ești unul dintre următoarele lucruri:
- Nebun. - Da.
Nu.
Obsedat de bretoane.
Sunt doar cel mai mare fan al lui Kate Moss.
- Doamne! - Serios?
Da.
Ești de acord că magia ei se găsește în trecutul ei?
Că relaxarea din chestiile mai vechi, comparativ cu ce face acum, arăta
că, în ciuda hainelor de lux, era o fată normală, dezbrăcată, pe plajă?
N-aș fi putut s-o spun mai bine. Asta e. Sunt complet de acord.
- Lapte? - Da.
- Zahăr? - Nu.
- Prieten? - Da.
Nu, n-ai prieten.
Nu arăt ca și cum aș avea un prieten?
- Par să nu pot să-mi găsesc unul? - Nu. Ce nesimțire!
Nu voiam să spun asta. Dar nu mă așteptam...
E un prieten nou?
Da.
Uite-l! Rupert.
- Da. E drăguț. - Rupert?!
Bună!
Scuze pentru întârziere. Am fost cu tata.
Bună, Rupee!
Rupee!?
El e Tim
și nu-l cunoaștem deloc.
Am putea merge la film după asta.
- Luăm popcorn, cola, ne alintăm. - Bine.
Bine.
Când v-ați cunoscut?
Acum o săptămână.
A fost ceva neașteptat, nu, cățeluș?
Trebuie să te învăț ce poți spune și ce nu în fața străinilor.
- Fără "cățeluș"? - Fără.
În niciun caz.
Haide! Mai multe amănunte despre minunata primă întâlnire.
Bine.
Era... Cât, Joanna?
- 17 iunie. - Jo a dat o petrecere.
Era un iad din care m-a salvat Rupert.
Unde era petrecerea asta groaznică?
În bordelul ăla care mi-e apartament.
- Dar unde anume e? - Ești detectiv.
Nu, dar am o imagine vizuală. Îmi place să îmi imaginez tot.
Courtfield Gardens, 26, SW5. Pe la 8:30.
Ținută ușuratică. Suficient?
Sigur că da. Dar tu când ai ajuns, Rupert? Devreme, târziu?
Chiar la timp. Mă chema iubirea adevărată.
Doamne...
Mi-e un pic rău. Cred că e de la brioșe. N-aveți încredere în afine!
Vin imediat.
Sunteți un cuplu frumos!
- Cam ciudat. - E drăguț.
- Îmi place. - Și mie.
Bună! Te cunosc?
Nu. Sunt prieten cu Mary.
Mai are un prieten? Mă uimești. Dar... Ura!
Hotdog?
- Am muncit la ei câteva ore. - Mulțumesc.
Sunt dezgustători. Sunt cruzi.
Ne vedem mai târziu.
Hai sus, e mai liniște.
Bună!
Eu sunt Tim.
Mary.
Așa o cheamă și pe mama. Să nu discutăm despre asta.
Știu că sunt prea direct,
dar figura ta îmi spune că petrecerea asta ți se pare un iad.
Vrei să mergem să mâncăm ceva?
Acum.
- Poftim? - Ar fi trebuit să mă gândesc mai bine.
Să vorbim despre Kate Moss.
O iubesc pe Kate Moss.
Mereu mi se pare că important la ea e trecutul,
relaxarea din primele fotografii, comparativ cu hainele de lux de acum,
astfel că îți dai seama că dincolo de toate astea e aceeași
fată obișnuită, dezbrăcată, pe plajă.
Sunt întru totul de acord cu tine.
Dacă plecăm acum, putem mânca mai multe antreuri.
Îmi plac ochii tăi.
Îmi place și restul feței.
- Mai mult de un antreu? - Zece antreuri minunate.
- După tine. - Mulțumesc.
Zece minute înseamnă destul pentru orice petrecere.
Da.
Mai ales asta.
Bună seara!
Ce dobitoc!
Da.
Cu ce te ocupi?
Citesc manuscrise la o editură.
Îți câștigi existența citind?
Da, citesc.
Ce frumos!
E ca și cum ai întreba pe cineva ce face și ar spune că respiră.
"Sunt plătit să respir."
- Cum ai obținut slujba asta? - Tu ce faci, deșteptule?
Sunt avocat.
Oarecum.
E sexy.
- Da? - Așa cred.
În costum, la tribunal, salvând vieți. E sexy.
Probabil. Dar nu e la fel de sexy ca cititul.
Să stai într-un birou, pe scaun, citind.
Termină!
Editorul meu primește multe cărți pentru publicare.
- E o răspundere uriașă. - Nu mă îndoiesc.
Dar când citești pentru tine
nu mai e același lucru, pentru că e meseria ta. Ca la prostituate?
Mereu mă tem că după ce nu mai sunt prostituate, nu se mai bucură de sex.
- Te temi mereu de asta? - Nu, doar uneori.
Bine. Pentru că m-ar speria cineva care se teme mereu de asta.
- Când citești ziarul, ți se pare muncă? - Ai discutat cu multe prostituate?
Când citești meniul, îți spui că n-o faci decât pe bani?
Cu câte prostituate trebuie să vorbești, ca să rezolvi dilema?
Vrei să ajungi în Europa de Est și în Thailanda?
Mă conduci la mașină?
- De ce nu? - Bine.
Pare o idee bună.
- Dar tu? - Am trei frați mai mari.
- Doamne! - Da.
Unde sunt?
În spatele tău.
Ai avut probleme cu parcarea?
- Poftim? - Mașina e departe.
E parcată în fața casei mele. M-a adus cineva la petrecere.
Bine...
E perfect.
Bine.
Am ajuns.
- Doamne! - Da.
Mașină, casă. Casă, mașină.
E logic.
E foarte logic.
Iisuse!
Cheile!
Mă duc în dormitor, să-mi pun noile pijamale.
Bine.
Poți să vii după mine într-un minut.
Dacă vrei.
Un minut.
Bună!
Doamne! Ești...
- Ești bine? - Da.
- Scuze. - Nu-i nimic.
Se desface în față.
- Poftim? - Se desface în față.
Sigur...
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Foarte bine!
Sigur o să fie mai bine data viitoare.
Mi s-a părut minunat.
Da, a fost minunat...
Poți să aștepți un pic?
Bine.
Bună!
Sunt periculoși.
Te pricepi la sutiene.
Îmi place să cred asta.
Foarte bine! Unii o dau în bară prima oară.
Amatori.
Poți să aștepți un pic?
Sigur.
Nu puteam să aștept.
Dumnezeule!
Cea mai frumoasă noapte din viața mea.
Și simt că acum o să am parte de cel mai bun somn din viață.
O dată e suficient pentru bărbatul meu perfect?
Nu cred că e tocmai corect.
- Am întârziat. - Ba nu.
O să fie bine. E doar... Doamne!
Te duc acasă!
Am vești proaste.
- Ești pe moarte? - Nu atât de proaste.
- Eu sunt pe moarte? - Nu.
Părinții mei sunt în oraș. O să vină în vizită.
Părinți? Americani?
- Când? - Acum.
Mi-au spus, dar nu ți-am zis pentru că am crezut că o să renunțe.
- Chiar acum? - Da. Ar trebui să te îmbraci.
Dumnezeule! Bine.
- Îmi pare rău. - Le-ai spus de mine?
Le-am zis ceva, dar nu le-am dat amănunte.
Sunt destul de conservatori. Poate nu pantalonii ăia.
Bine.
Doamne...
Trage de timp!
Urcați!
- Ce?! - Nu le place să aștepte.
- Eu locuiesc aici? - În niciun caz!
- Facem sex? - Da. Dar nu oral.
- N-aveam de gând să spun asta. - Bine. N-o face.
Cum crezi că am fi ajuns la subiectul ăsta? Mă ajuți?
Nu știu. Dacă se întâmplă, negi complet.
Cine o să deschidă subiectul? Tatăl tău?
"Tim, ai făcut de curând cunnilingus cu fata mea?"
- Nu se știe niciodată. - Bine.
- Ești gata? - Da.
- Au ajuns. - Da.
- Sunt în spatele tău. - În regulă.
- Tată! - Bună, scumpo!
- Mamă! - Bună!
El e Tim.
Bună ziua! Doamnă...
Să revenim când nu ai oaspeți?
Ar fi dificil, pentru că Tim locuiește aici.
Serios? Cu tine?
Da. Dar nu facem sex oral, vă promit.
Poftim?!
Scuzați-mă.
Tim, din ce parte a țării ești?
E din Cornwall. E frumos acolo.
E partea aia din capăt, care arată ca un pantof.
Și ești avocat?
Da. Nu pierde niciun caz.
Crezi că n-are nicio șansă,
dar vine cu ceva neașteptat și câștigă iar.
Răspunzi vreodată singur?
Da, de obicei,
dar nu și azi, pentru că vorbesc doar eu, căci am emoții
și îl iubesc, așa că vreau să vă placă și vouă.
Scumpo...
Scuze. Tim, ai cuvântul.
Dă-i drumul!
- Cred că tata... - Pot să spun ceva?
Slavă Domnului că s-a terminat!
Am primit două bilete la Teatrul Național, pentru mâine. Vii?
Nu. Dorm toată ziua.
Nu văd de ce mersul la teatru te-ar împiedica să faci asta.
Am dormit foarte bine la Royal Shakespeare Company.
Du-te cu altcineva.
Îmi place patul și urăsc teatrul.
Bine.
Dar ce nefericit e liber sâmbătă seară,
fără să-l anunț din timp?
Bravo!
- Doamne! E Charlotte. - Cine?
- Prima mea iubire. - Unde?
Acolo. Sub semnul cu "ieșire".
- Bătrâna? - Nu, blonda superbă.
- Cea cu părul închis la culoare? - Nu! Blondă înseamnă blondă.
Stai acolo. Serios!
Charlotte.
Doamne! Tim!
Cât mă bucur să te văd!
Eu...
Prietena mea, Tina.
Nu...
Excelent! Bună, Tina!
De ce e excelent?
Sunt anumite momente care te marchează pe viață.
Respingerea lui Charlotte a fost un asemenea moment,
dar acum are o prietenă, așa că mi s-a luat o piatră de pe inimă.
Pot fi din nou un heterosexual încrezător.
Nu e genul ăla de prietenă.
Poftim?
Crezi că sunt lesbiană?
Nu.
Sigur că nu. E doar o prietenă.
Da. Nu...
O prietenă care e fată.
O să-mi chem prietenul, care e băiat...
Doamne! Tim!
Cât mă bucur să te văd!
Prietena mea, Tina.
Bună! Dar fii mai atentă cum te exprimi.
Unii dintre noi, cei de modă veche, consideră "prietenă" un termen homo.
Dacă spui că e prietena ta, se va presupune că ești lesbiană.
Eu sunt.
Da?
Te deranjează?
Nu, îmi plac treburile astea.
O să...
Tocmai am văzut-o pe fata care mi-a frânt inima acum trei veri.
- S-o salutăm! - Nu, lăsăm lucrurile așa cum sunt.
Cea mai frumoasă seară din viața mea! Zona asta e plină de viață și culoare.
Sunt fericit să fiu aici.
Tim.
- Charlotte! - Cât mă bucur să te văd!
Ce surpriză!
Prietena mea, Tina.
- E lesbiană. - Taci!
- Bună, Tina! - Uită-te la tine!
Nu credeam că o să pleci din Cornwall.
Mergem la cină acum, dar mi-ar plăcea să ne mai vedem.
- Și mie. - Salut-o pe Kit Kat. Ce face?
E bine. Nu se prea descurcă în Londra.
- Jimmy spune că se mai vede cu ea. - Serios? De când?
Știai că e ceva între ei.
Tu ești...
- Foarte mulțumit. - Vrea să știe cum te cheamă.
- Roger. - Ba nu!
Nu, mă cheamă Rory.
- Îmi pare bine. - Da.
Ar trebui să plecăm.
- Mă bucur că te-am văzut. Pe curând! - Și eu.
Pa!
Ce frumoasă e!
E așa de frumoasă, încât dacă ai face sex cu ea, ai muri.
I-ai deschide buza, ai vedea sânii, iar ochii ți-ar exploda.
Ai face sex cu ea orb. Apoi ai muri.
Nu mi-a dat numărul ei.
I-am spus Tinei să mănânce singură. Ți-e foame?
- Sigur. - Super!
Pa, Roger!
Excelent...
- Mulțumesc pentru piesă. - Unde mergem?
Unde vrei tu.
Nu pot concura cu asta.
Știi...
Încep să cred că am irosit vacanța aia de vară.
Dacă ne-am putea întoarce în timp,
poate că n-aș fi spus nu.
Stau foarte aproape.
Mă conduci acasă?
Bine.
- Da? - Sigur.
Am ajuns.
E mai frumos
înăuntru.
Sunt sigur.
- Deci... - Deci...
Deci...
Mă bucur
că te-am văzut, Charlotte.
Ce seară! A fost frumos, dar trebuie
să mă întorc,
am ceva important de făcut. Acum.
Scuze.
Trezește-te!
- Trezește-te! - Ce e?
Mary.
Vrei să te măriți cu mine?
Nu fi egoist, dorm! E urât.
Da.
A mers bine.
Trezește-te.
Ce e?
Hai să stăm de vorbă.
De ce?
Vreau să te întreb ceva important.
Poți să aștepți până dimineață?
Nu prea.
Dar stau așa de bine!
Aveam un vis foarte frumos.
Ce e?
De ce e muzica pornită?
E legat de ce vreau să te întreb.
Stai puțin!
Muzică romantică.
O întrebare importantă.
Ești în genunchi?
E în genunchi.
Te-ai plictisit așa de rău la teatru că te-ai hotărât să mă ceri?
Cam așa ceva.
Da, așa a fost.
De fapt,
te măriți cu mine?
Ai vreun răspuns?
Da, nu... "Dispari din viața mea." Toate sunt variante bune.
Cred că o să aleg
"da".
Mulțumesc că m-ai cerut.
Mulțumesc că n-a fost o cerere melodramatică,
cu multă lume în preajmă.
Urăsc când sunt și alții.
Și eu.
O să opresc radioul.
Bună idee!
Mulțumesc. E un pic obosită.
Dar
apreciem gestul. Puteți pleca?
Ce frumos!
Dar nu cred că vom sta în aceeași cameră.
Serios?
Dacă-ți oferă ceai, refuză.
- Bună! - Mamă, ea e Mary.
- Mary! - Bună!
- Ce frumoasă ești! - Nu, e doar...
Sunt foarte machiată.
Ia să vedem!
Da. În regulă.
Nu e bine pentru o fată să fie atât de drăguță.
Nu-și mai dezvoltă simțul umorului sau personalitatea.
Ceai?
- Aș bea o ceașcă. - S-a dus ziua de azi!
E un invitat special. Ceașca fără crăpătură.
- Aruncă pietre. - Fac asta de când era atât.
Ce defecte ai? Mici slăbiciuni, vreau să zic.
Eu...
Sunt foarte nesigură.
Drăguț!
Uneori sunt mai temperamentală.
E important. Altfel cum convingi un bărbat să facă ce vrei tu?
Desigur, am...
- Am o slăbiciune pentru fiul tău. - Și eu.
Dar să nu-i spunem asta, să nu devină arogant.
Mă descurc foarte bine fără minge.
- Ce părere ai despre ea? - Deja îmi place mai mult decât tine.
Uitasem asta. Jimmy Fontana, "ll Mondo".
Cel mai bun album al unui italian care parcă are un bursuc pe cap.
- Și tu îl ai. - Da!
Uite ce ochelari!
Hai cu meciul!
Ce meci extraordinar! Pentru prima oară, tată și fiu
joacă în finala campionatului mondial de ping-pong, fără să fie chinezi.
O fază excelentă pentru bătrân, fiul său e primul jucător roșcat britanic,
dar se pare că tânărul începe să cedeze. Are lacrimi în ochi.
- Ba nu! - O să fie în curând.
Bună!
Nu știam că ești aici.
Da, o să stau o vreme.
Bine.
Și slujba?
De când ești aici?
De două săptămâni.
Viața la Londra...
Oribilă!
Bine.
Mary e aici?
Da.
- Unde e? - Jos.
Fii blândă!
Ai grijă!
Îmi pare bine. Încerc să fac o primă impresie bună.
Chiar faci o impresie bună.
Scuze.
Am un anunț important de făcut.
Palpitant!
După ce ne-am gândit un pic, am hotărât să ne căsătorim.
Ce veste minunată!
Cu cine te căsătorești?
Cu Mary. E acolo.
Slavă Domnului!
Ar fi fost jenant să fie altă fată.
Suntem foarte bucuroși.
Nu, scuze.
Nunta va avea loc în curând,
pentru că o să avem un copil.
- Ești gravidă? - Da.
Cine e tatăl?
Sper că Tim.
Slavă Domnului! Ar fi fost jenant să fie altcineva.
Trebuie să decidem în seara asta.
- Ce? - Tot.
Singurul lucru pe care l-ai decis e că vin spre altar
pe muzica unui italian ciudat care cântă o melodie, "ll Mondo".
- Excelentă piesă! - Iar eu am refuzat.
Uite cum vom face.
Îmi dau jos o haină pentru fiecare decizie pe care o iei.
Bine, mi-ai captat atenția.
Bun...
Unde vrei să ne căsătorim?
Acasă. În altă parte nu mi-ar plăcea.
Bine.
- Doamne! - Bun.
- Cine va fi preotul? - Cel de aici, cu dinți galbeni.
Bine.
Hagrid rămâne.
- Cavalerul de onoare? - Fir-ar să fie!
- Cavalerul de onoare. Acum! - E greu. N-am cum să câștig.
Îi enervezi pe cei pe care nu-i alegi și-l urăști pe cel ales,
pentru că ține un discurs aiurea și-ți strică ziua.
- Vrei să vezi sânii sau nu? - Da.
- Jay. - E alegerea ta.
- E prietenul meu, dar e un cretin. - Da, o să strice tot.
- Rory. - Sigur?
- Nu, Harry. - Harry să fie. Hai!
- Rory. Scuze. - Ce?! Ai trișat.
Bine.
Luna de miere?
Un motel din Scoția.
Nu-mi dau chiloții jos pentru Scoția.
E tot ce-mi permit. Dă-i jos!
- Nu vreau. - Dă-i jos!
- Vreau două săptămâni în Bali. - Dă-i jos!
- Ai plănuit o vacanță? - Nu.
Nu!
Ce drăguț!
De la tine se aude?
Nu.
E pentru tine.
- M-am agățat. - Te ajut eu.
Ajutor!
Da!
După mine!
Doamne!
Dumnezeule!
Doamne!
E o glumă.
Poftim!
Haide!
Pe aici!
Doamne...
Bună...
Eu sunt Rory.
Când Tim m-a rugat să-i fiu cavaler de onoare, am fost îngrozit.
M-am gândit să caut o carte despre discursuri. Asta e.
Scrie să te gândești la anecdote amuzante.
Am o poveste foarte haioasă de la muncă.
Era un caz complicat, bazat pe problema
amortizării drepturilor asupra proprietăților de după divorț,
să vă explic contextul. Apărătorul...
Când Tim m-a rugat să țin discursul, reacția mea a fost:
"Cu cât mă plătești, rahat mic? Nu scriu pe gratis."
Astea erau fetele care-i erau la dispoziție în acea perioadă.
"Bună, fetelor!" Și atât de departe a ajuns cu fiecare.
Să vă explic codul meu. Cinci, sex oral.
Opt, penetrare completă...
Un toast
pentru bărbatul cu cea mai urâtă freză, dar cea mai frumoasă mireasă.
Doamnelor și domnilor, Tim și Mary!
Tim și Mary.
Haide!
Aș fi vrut să spun "te iubesc".
Ai spus-o, tată.
A fost sugerat.
Nu știu dacă e suficient pentru ziua nunții.
N-o face, e în regulă.
Sunt mulțumit de cum a ieșit. Nu e nevoie.
Fac ce vreau, tinere. Scuză-mă o clipă.
Mai târziu poate o să vă spun
despre nereușitele lui Tim ca bărbat și ca jucător de ping-pong.
Dar
e important să spun mai întâi acel lucru
crucial. Am iubit doar
trei bărbați în viață.
Tata era un ticălos rece, așa că mai rămân doar unchiul Desmond,
B.B. King, evident, și tânărul acesta.
Aș da un singur sfat celor care se căsătoresc.
Până la urmă, toți semănăm.
Ajungem prea bătrâni și spunem aceleași povești de prea multe ori.
Dar încercați să vă căsătoriți
cu un om bun.
Și el e un om bun,
cu o inimă mare.
Nu sunt foarte mândru
de multe lucruri în viață, dar sunt mândru
să fiu tatăl fiului meu.
Scuză-mă de deranj, dar îmi poți da un autograf?
Nu.
Sunt la o nuntă, am venit să sărbătoresc iubirea,
nu să-mi mâzgălesc semnătura pe bucăți de hârtie pe care să le vinzi,
ca la următoarea nuntă să porți o pălărie mai puțin oribilă.
Văd că ai cunoscut-o pe mătușa May.
Oamenii ar trebui să poarte ecusoane cu numele.
Tu urmezi, Kittle Kattle.
Nu știu, unchiule D.
Băieții nu sunt foarte de treabă.
Nu sunt?
Experiența mea îmi spune că nu.
Își permit prea multe și nu oferă nimic în schimb.
- E delicios. - Da?
Îmi place cum spui "delicios".
Ai fi vrut să alegem o zi mai puțin ploioasă?
Nu.
Pentru nimic în lume.
Și începe!
Multe feluri de zile.
Distracție!
Posy.
Posy s-o cheme.
Cea mai frumoasă fată din lume.
Vrei la tata? Știu.
Poftim!
Nimeni nu te poate pregăti pentru ce se întâmplă când ai un copil.
Când îl ții în brațe, și știi că de acum e răspunderea ta.
Nimeni nu te poate pregăti pentru iubire. Și pentru teamă.
E minunată!
Tu erai un copil urât.
Arătai mai mult a cimpanzeu.
Prima oară când te-am văzut, eram mulțumit că suntem aproape de zoo.
Dă-o încoace pe micuță, să vedem dacă țopăie.
- Suntem siguri... - Da, o să țopăie.
- Uite! - Poate face orice.
- Uite! - Bună!
Scumpo...
Nimeni nu te poate pregăti pentru iubirea simțită de cei dragi.
Nimic nu te poate pregăti pentru indiferența celor care nu au copii.
- Vrei la unchiul Jay? - Nu, e în regulă.
Și e șocant cât de repede te muți într-o casă pe care nu ți-o permiți.
- Uite ce-am găsit! - Uite cine e!
- Iubitule! - Scuze.
Deodată, călătoria în timp părea aproape inutilă,
pentru că toate detaliile vieții erau fantastice.
Cum îl cheamă?
- Cred că Horace. - Normal.
E o singură regulă pentru naș. Nu aduce un cadou mai mic decât copilul.
Mai taci, ticălos înfumurat!
Eu n-am adus nimic. N-o să știe. Încă n-are creier.
Nu mă așteptam să te văd aici. Petrecerile de copii nu sunt genul tău.
Am fost păcălit, Mary. Mi s-a spus că e băutură.
Știi că urăsc copiii.
- Unde e Kit Kat? - Nu știu, spunea că vine la 3.
Știi că am luat prăjituri mov special pentru ea.
- Uite-o! - Vorbești de lup...
Așteptăm să ajungă mătușa Kit Kat.
- Bună! - Jimmy.
Unde-i sora mea?
- Credeam că e aici. - N-a venit.
Nu e bine.
Ce înseamnă asta?
Ne-am certat de dimineață din nimic, dar a băut, așa că...
Apoi a fugit la mașină, să vină aici.
I-am spus că ne întâlnim la voi.
E o melodie de Baz Luhrmann, "Sunscreen".
Spune că să-ți faci griji pentru viitor
e la fel de eficient ca rezolvarea unei ecuații mestecând gumă.
Problemele din viață
vor fi mereu lucruri la care nici nu te gândești.
Ce s-a întâmplat?
Ne-am certat.
Și
poate că nu eram chiar trează.
- Cum se simte? - Nu prea bine.
Când a plecat? De unde? Vreau ora și adresa.
Am venit. Scuze.
Hai!
Doamne!
- Bună! - Uite-o!
Un bebeluș locuiește aici?
Da. Și e încântată. E la parter.
La mulți ani, Posy!
Îmi pare rău. A trebuit s-o iau pe Kit Kat.
- Credeam că vine singură. - Nu era în stare.
- Se simte bine? - Vorbim mai târziu.
Îmi fac griji pentru Kit Kat.
Știu.
Bea vin când noi beam ceai.
Jimmy nu se purta frumos cu ea.
Nu i-au plăcut prăjiturile mov.
Trebuie să îndreptăm lucrurile.
Da.
Dar,
dacă e să fie reparat ceva, cred că trebuie s-o facă singură.
Poate.
Poate că nu.
Ce s-a întâmplat?
Ești cel mai bun om din lume. Ești la nivelul soției mele. Nu pricep.
Poate
că eu sunt cea lăsată în urmă.
Fiecare familie are pe cineva așa,
cineva care nu se încadrează, care se împiedică
de viață.
Poate eu sunt aceea.
Nu.
O să-ți spun un secret.
Trebuie să-mi promiți că-l vei păstra.
- Mereu am avut secrete. - Da?
Promiți să nu spui niciodată,
niciodată, niciodată?
Da.
Pot călători în timp.
De ce suntem în debara, sub scară?
Pentru că ne întoarcem în timp și o să schimbi unele lucruri.
Îmi place când ești haios.
Ține-mă de mână! Închide ochii.
Doamne!
Să fiu a naibii!
Pot ajunge oriunde în timp, iar tu mă duci la cea mai urâtă petrecere!
Mi-e teamă că da. Hai!
- Avem treabă. - Ce treabă?
Ne asigurăm că nu-l cunoști pe Jimmy Kincade.
Repede, aici!
- O să se îndrăgostească de mine. - Nu și acum.
Cine e fata drăguță? Jennifer, nu?
- Da. - Super!
- Îmi place fusta ta, Jennifer. - Mulțumesc.
M-am prins.
Dacă nu mă cunoștea, făcea sex cu altcineva.
Am ucis-o în fașă.
Scuză-mă, Jimmy.
- Scuze. - Te cunosc?
Da.
Foarte bine. Lartă-mă!
Și ar fi trebuit să fac asta de la bun început.
La mulți ani!
Înapoi în dulap.
Fantastic!
- Ce se întâmplă acum? - Dumnezeu știe...
Sper că de acum o să eviți nemernici tocmai pentru că sunt nemernici.
Când ai devenit atât de serios?
Când mi-am dat seama că puteam să te pierd.
Pregătește-te, s-ar putea să fie ciudat.
Lucrurile s-au schimbat.
Doamne!
- Ce? - Jay.
- Acel Jay? - Da.
Și e adorabil. Doamne!
Da...
S-o facem!
Mai repede!
Mama a deschis un pachet de biscuiți.
- Am planuri pentru tine. - Știu ce o să spui.
- La un biscuit și vino să mă ajuți.
Lasă restul pentru unchiul D.
Nu trebuie decât să strângem.
- Ești bine? Mi-a fost dor de tine. - Da.
- Mama ta vrea să lucreze în grădină. - Bine.
Doar să facem curățenie, e haos. Aruncăm tot ce pare mort.
Asta căutăm. Toate astea.
- Chestii moarte. - Ca asta.
Le-au făcut praf, nu?
- Cum a fost? - O satisfacție imensă.
Sunt foarte fericită. Vreau să aflu tot.
Ne pregătești cina? Eu am ceva de făcut până la 6, altfel sunt concediată.
Nimic nu mi-ar plăcea mai mult.
Unde e cel mai tare om din lume?
Hai la tata, să bagi mâncare pasată în gură!
Salut, băiețelule!
Tu
așteaptă, vin imediat.
Tată, putem discuta între patru ochi?
Sigur.
- Nu pot trece iar de naștere, nu? - Nu, trebuia să-ți spun asta.
E în regulă până iese, dar un anume spermatozoid ți-a adus
copilul ăsta, așa că și cea mai mică diferență înseamnă alt copil.
Toate zilele până ieri sunt pierdute?
Ca și toată lumea.
Bine. Interesant!
Îmi pare rău. Te iubesc! Trebuie să plec.
- Du-te acasă. - Nu.
Nu plecăm de aici până nu faci în așa fel încât asta să nu se repete.
Plecați!
Trebuie să-l părăsesc pe Jimmy, nu?
De tot.
Și
trebuie să mă las de băut.
Și să nu mai renunț la slujbe.
Trebuie să ies cu cineva
de treabă, plictisitor.
Ura!
De treabă nu înseamnă neapărat plictisitor.
De exemplu?
Matt Damon?
Bine.
O să ies cu Matt Damon.
L-ai văzut pe Jay în ultimul timp?
Al tău? Cel cu părul în sus? Care parcă e din Muppets?
Da.
Mi-a venit acum în minte. Mereu te-a plăcut.
- Serios? - Da.
Ciudat!
Vreau să-l invit la cină. Ești liberă?
Poate. Trebuie să mă aranjez un pic.
Da, arăți ca dracu'.
- Joanna. - Slavă Domnului că te-ai întors!
- A fost un coșmar. - Știu. Dar e în regulă.
- Unde e? - A fost cea mai urâtă noapte!
Unde-i Posy?
Uite-o! Bună!
Bună!
Ce faci?
Hai să mai facem unul.
Dă-o naibii! Nu.
A durut, m-am îngrășat rău de tot.
S-a îngrășat un pic, nu?
Spune-i mamei că vrei o soră.
Nu, spune-i lui tata că vrei să fii singură la părinți.
Din fericire, suntem tineri și nepăsători și în scurt timp eram 4.
E incredibil! Posy Lake, la doar trei ani,
va depăși recordul olimpic la 100 de metri!
O să reușească! Au făcut-o. Fantastic!
A fost genial! Ce tare ești!
Să dormi când se întâmplau toate astea.
Mă ajuți? Am emoții. Ce port la cina cu un autor apreciat?
Stai să termin cu monștrii și vin imediat.
Mulțumesc.
Încă o dată!
Ce zici de asta?
Superb!
Ia-ți treaba în serios.
Nu știu. Nu-mi place.
- Da. - E plictisitor.
Și par umflată.
Ai dreptate, e plictisitoare și umflată. O urăsc.
Și asta?
Superb! Am reușit
Nu, e prea decoltată.
Da?
- Bine. - Nu e!
Nu port pantofii ăștia. Arăt ca o prostituată.
- Fără tocuri. - Dar avem problema picioarelor scurte.
Vrei să arăți ca o prostituată sau ca un pitic?
Ai un avertisment.
Da!
Nu.
Nu!
Asta îmi place.
Aleg jupa. Ce băiat rău ești!
- Asta? - Nu e rea.
- Sau asta? - E o întrebare capcană? E aceeași.
Nu!
Nu?
Nu cred că asta e rea.
E fabulos.
- Serios? - Da.
Bine. Excelent!
Și cea albastră?
- Cea albastră? - Da.
Prima era plictisitoare și umflată, dar asta nu e?
- Care-ți place? - Nu știu. Încep să mă enervez.
Îmi place cea albastră.
Hai s-o alegem pe asta.
Arăți fantastic.
- Serios? - Da.
Mulțumesc.
Doamne...
Unde-i Posy?
Am lăsat-o jos.
N-ai lăsat deschisă ușa camerei unde e manuscrisul, nu?
Nu cred.
Privește-mă în ochi
și vorbește-mi. Viața mea s-a terminat.
Trebuie să ies două minute.
Să nu îndrăznești!
Nu răspunde! Ce mă fac?
- Trebuie să răspund la telefon. - Dacă faci asta, te ucid cu el.
Nu răspund la telefon, dar trebuie să ies.
Nu ieși!
Bine.
Îmi pare rău, dle McEwan.
Am citit mare parte din cartea dv. Restul a fost
colorat sau făcut franjuri.
Da.
Nu știam că Posy știe să folosească aparatul. E impresionant.
Ce e? Cu ce pot să te ajut?
Mary.
Nu, totul... Scuze.
O să-ți explice fiul tău.
E mama ta.
Bună, mamă!
E în regulă,
venim imediat.
Bine, pa!
- Bună! - Mamă, ce faci?
- Sincer? - De ce nu?
Sunt furioasă.
Nu mă interesează viața fără tatăl tău.
Mary, hai să facem ceai.
- Cum te simți? - Bine.
- Ai mâncat? - Sigur că da.
Desmond.
- Ce faci? - Bine, mulțumesc.
Mi-e un pic cald.
Dar tatălui tău nu-i e bine.
Cancer.
Da.
Sunt complet nefericit.
La nunta ta a spus că mă iubește.
- Așa și e. - Știu.
A fost cea mai frumoasă zi din viața mea.
Asta e cea mai urâtă.
Tată.
Pentru numele lui Dumnezeu...
Nu și tu!
Ce?
Kit Kat a ieșit bocind, acum vii tu. Ce a spus mama?
- Adevărul. - Da...
În afară de asta?
Poate că e de vină fumatul, dar nu se poate să fie ca înainte să te naști.
Mama ta n-ar fi ieșit cu mine, dacă n-aș fi fost un fumător sexy.
Am fost diagnosticat cât se putea de repede, dar era prea târziu.
- Cât timp mai avem? - Știi...
Ar putea trece
câțiva ani.
Serios, cât?
Câteva săptămâni.
Am mai purtat discuția asta?
Da.
Ce s-a întâmplat?
Am fost dezamăgit de mine.
Te-am îmbrățișat.
- Îmi pare rău. - Credeam că treaba cu timpul...
N-am spus că putem repara lucruri.
Viața e un amestec de bine și rău, oricine ai fi.
Iisus era fiul Domnului, dar uite ce a pățit!
Știu, dar
mă simt un pic păcălit.
Nu, trebuie să te simți exact invers. La 50 de ani se pensionează doar
călătorii în timp cu cancer, care vor să joace ping-pong cu fiii lor.
Da.
Asta era înțelegerea?
Îmi pare rău că te-am sunat. Brusc, boala s-a agravat.
Am ceva important să-ți spun. Să verific...
Vrei să știi marele secret sau vrei să afli singur, ca mine?
Mai e un secret?!
E mai puțin dramatic, dar mai important.
E chestia gravă.
Spune-mi.
Să nu pierdem timpul.
Mi-a spus formula sa secretă pentru fericire.
Prima parte spunea să-mi văd de viața mea,
să trăiesc fiecare zi, ca toată lumea.
Asta e declarația noastră, cu un paragraf modificat.
Rupert, asta e tot ce poți face?
Sigur că nu. O putem schimba.
A doua temă de discuție.
Bună ziua! Mâncați aici sau luați la pachet?
- La pachet. - Sigur.
4,24, vă rog. Mulțumesc.
Și restul, 76 de penny.
Mulțumesc.
L-ați găsit pe acuzat, John Welbeck, vinovat sau nu de fraudă?
Nevinovat.
- Ăsta e verdictul unanim? - Da.
- Mulțumesc. Luați loc! - Slavă Domnului!
Acuzatul e liber.
În picioare!
- Ne culcăm? - Da.
A fost o zi grea.
Dar apoi urma și partea a doua a planului.
Mi-a spus să retrăiesc fiecare zi aproape la fel.
Prima oară, cu griji și tensiuni care nu ne lasă să vedem frumusețea lumii,
dar a doua oară s-o văd.
Bine, tată.
Să încercăm.
Care e declarația noastră acum?
Asta e cu paragraful...
Robert, asta e tot ce poți face?
Vă las să discutați.
UN BOU
Bună ziua!
- Mâncați aici sau luați la pachet? - La pachet.
- Vreți o pungă? - Nu.
6,23, vă rog. O zi bună!
Mulțumesc. La revedere!
- Uită-te în jur! - Ce?
- Nu e o sală frumoasă? - Ba da.
Hai!
Nevinovat.
Fantastic!
Mă bucur pentru tine.
N-a fost o zi așa de proastă?
Nu, chiar a fost frumoasă.
Foarte frumoasă, de fapt.
Ce ușurare!
Dacă ar fi fost o zi proastă,
ar fi trebuit să fac sex cu tine, să se termine frumos.
Noapte bună!
A fost o zi foarte proastă.
A fost urât de tot.
Am fost concediat.
Apoi am ucis un om.
Asta e o zi proastă.
- E groaznic. - Da.
Cea mai urâtă zi din lume.
Îmi pare rău.
Sunt zile pe care nu vrei să le trăiești decât o dată.
Ești bine?
Suntem gata?
Sigur că nu. E o zi tristă.
Lasă-mă un pic.
E genial!
Dickens e foarte bun la glume. La gaguri, de fapt.
De unde ai venit?
Este...
Bine.
O zi mare.
Mulțumesc de vizită. Cum e costumul unchiului Desmond?
Lmaculat.
Excelent!
- Am spus că vreau piesa lui Nick Cave? - S-a rezolvat.
Mulțumesc.
Pot să-ți citesc bucata asta?
Citește, am mult timp.
"Cred că romanii se enervau mult cu nasurile alea."
"Poate că de asta au devenit atât de agitați."
"Oricum, nasul roman al dlui Wopsle mă enerva așa de tare..."
Ce zici de copii?
Ce-i cu ei?
Nu sunt prea mulți, nu?
Poftim?
Doi...
Sunt peste limita admisă de chinezi.
M-am gândit că poate
e timpul pentru copilul-asigurare.
Dacă unul e foarte deștept, nu vrem ca celălalt să se simtă prost.
Dacă avem trei, putem avea doi tăntălăi.
Ce zici?
A fost cea mai dificilă decizie a vieții mele.
Să spun da viitorului și adio tatălui meu. Pentru totdeauna.
Să mai așteptăm un pic.
Sigur.
Ai dreptate.
Acum e bine?
Sau acum?
Acum?
Da.
Bine.
Serios?
Tata și-a dorit mereu să aibă mai mulți.
Așa că...
E posibil să încercăm și să nu se întâmple nimic.
Exact.
Aș putea să nasc în seara asta.
Nici nu știi cât de bine știu drumul spre spital.
Scuză-mă o clipă.
Trebuie să mă duc până jos.
E 17- 20 într-o partidă foarte strânsă,
între cei mai buni jucători din istoria acestui sport.
Publicul, vrăjit de tânăr, e sedus de amintirile jucătorului în vârstă.
Am câștigat!
N-am mai câștigat de ani buni.
În sfârșit, ești bun.
Care-i premiul meu? În afară de medalia olimpică de aur.
- Un sărut ajunge. - Un sărut?
Un sărut?!
Am înțeles.
Asta e?
Asta e.
E ultima oară când am parte de timp în plus.
Copilul e gata să se nască.
Felicitări!
Fiul meu.
Tatăl meu.
Pot să fac ceva? Vrei să faci ceva?
Nu știu. Ar fi
un lucru.
O plimbare scurtă.
E ilegal, desigur, dar dacă nu schimbăm nimic,
dacă suntem atenți, nu se întâmplă nimic.
Ar fi frumos.
Chiar mă străduiesc.
Mai jos.
Înfrângere totală.
Sunt obosit.
Mulțumesc, tată.
Aproape că am ajuns la zi cu povestea.
Ca orice familie, ne-am obișnuit cu viața după moarte.
A fost în regulă.
Lucrurile revin la ritmul lor, anotimp după anotimp,
sunt iar ca înainte.
Ne-am obișnuit cu fericirea lui Kit Kat.
Ne-am obișnuit apoi cu ideea că e mamă.
Deși nu era una foarte bună sau foarte grijulie.
În cele din urmă,
am învățat ultima lecție a călătoriilor în timp.
Am făcut un pas în plus față de tatăl meu.
Mă ocup eu de copii.
Nu, lasă-mă pe mine.
Da, du-te tu, leneșule!
Adevărul e că nu mă mai întorc deloc în timp. Nici pentru o zi.
Încerc să trăiesc fiecare zi de parcă m-aș fi întors special
să mă bucur de ea, de parcă ar fi ultima zi
a unei vieți extraordinare și banale.
Ai coborât deja. Excelent! Mulțumesc pentru asta.
Haide!
Toți călătorim prin timp împreună,
în fiecare zi a vieții.
Nu putem decât să facem tot ce știm mai bine
pentru a ne bucura de această călătorie fantastică.
Sus cu ea!
Da...
Dacă o luăm la stânga...
Ne vedem atunci.
Pa!
Ne vedem mai târziu.
www.MY-SUBSsubtitles.com