Minden, nem matematikai
kommunikációt nehéznek találok.
Mivel nem beszélek sokat, az emberek azt hiszik, nincs mit mondanom,
vagy hogy buta vagyok.
De ez nem igaz.
Sok mondanivalóm van.
Csak félek kimondani.
Tudom, elég fura vagyok.
Szerintem másképp látom a világot, mint más emberek.
Mindig ilyen voltam.
Szeretnél játszani vele?
Félsz, hogy meg fog enni?
Nem.
Azért, mert játék?
Nem, hanem mert a sztegoszaurusz nem húsevő.
Szóval, Nathan, mit szeretsz?
Gondolom, van olyasmi, amit nem szeretsz.
Mondjuk, például, ha megváltozik az étkezés ideje?
Igen. Igen, kényes az ételre.
Nathan?
Szeretem... a mintákat.
Milyen érzés, ha látsz egy jó mintát?
Kellemes.
Szép színek.
Egészen biztos. Nathan határozottan mutatja a tüneteket.
Autizmus jegyei, szinesztéziával kombinálva,
érzékeny a fény és a minták változásaira.
Persze ez lehet tehetség, de sok kihívással jár,
társadalmilag és érzelmileg, az egész életére hatással lesz.
De nem kérdés, hogy különleges fiatalember.
Integess anyunak. Szia, anyu. Szia.
Sziasztok.
Tudod, min gondolkodtam?
Tudod, néha úgy tűnhet,
mintha nem mindig értenénk, milyen a te életed.
Mert különleges képességeid vannak, akár egy varázslónak.
Mi vagyunk a muglik, akik nem értik, hogy csinálod.
Mintha egy idegen nyelv lenne.
De ha nem is mindig értjük meg egymást, Nath,
attól még ugyanúgy fogjuk szeretni egymást.
Érted?
Nathan, nézz rám.
De nem kell félned.
X+Y A Brilliant Young Mind
Csak fogd meg a kezem.
Kérlek, Nathan, fogd meg a kezem, csak most az egyszer.
Semmi baj. Együtt csináljuk.
Gyere ide, kicsim. Édesem, gyere.
Nathan, kérlek, ne! Ne, Nathan!
Szia.
Bonyolultnak látszik.
Nem házi feladat?
Várj csak, miért nem próbálod elmagyarázni?
Talán segíthetek.
Nem tudsz.
Miért nem?
Nem vagy elég okos.
Szóval, Nathan, ez a nagy iskola.
Ha idősebb leszel, minden nap ide jársz majd.
Vigyázz.
Csak korán kezdesz.
Nem kell félned.
Ne fussatok a folyosón!
Elnézést. Elnézést!
Tessék.
Ez aztán ravasz.
- Nagyon ravasz. - Mi? Nem... csináltunk semmit.
"Mi nem... nem... nem csináltunk semmit." Add ide!
Ez drog?
Húzzatok el!
Milyen szerencsések vagyunk.
- Mr. Humphreys. - Igen.
- Beszélhetnénk? - Persze.
Hány éves vagy? Öt?
Nem, Nathan kilenc.
Az anyja megkeresett minket, mert igen érdeklődik
a számok és minták iránt, és az iskolai tananyag már nem kihívás a számára.
Értem, miért, igen. Egy kis számtan.
Távolsággeometria.
Hol tanultad mindezt, öcsi?
Mr. Humphreys most csatlakozott a matematika tanszékhez.
Fiatal korában matekzseni volt, Nathan.
- Nem igazán. Rég volt. - Nem, nem.
Részt vett a Nemzetközi Matematikai Diákolimpián.
- Olimpia? - Igen, az IMO.
Tudtad, hogy matekkal is lehet érmet nyerni, Nathan?
Mint a sportban, csak olyanoknak, akik idebent nagyon erősek.
Mrs. Ellis, ha Mr. Humphreys beleegyezik,
felajánlhatunk Nathannek különleges, haladó oktatást.
Ugye?
Igen, persze.
Miért nem jár rendesen?
Ez igen közvetlen kérdés.
Szklerózis multiplexben szenvedek.
És te?
Miért vagy fura?
Különleges képességeim vannak.
Tudsz repülni?
Jéggé változtatni dolgokat?
Tényleg jó vagy matekból?
Korrekt.
Figyelj, meg kell mondjam, nem vagyok túl jó tanár.
Arra is alig veszem rá magam, hogy felkeljek,
nemhogy hassak egy különleges gyerekre,
aki a szabadidejében matekozni akar. Értjük egymást?
- Ez mire való? - Hogy megrázd. A kezem, nem igaz?
- A férfiak így egyeznek meg. - Nem szeretem ezt csinálni.
Mindannyiunknak kell olyat csinálni, amit nem szeretünk.
De kibaszottul csináljuk, nem? Add a kezed.
- Mit jelent a "kibaszottul"? - Mindent a maga idejében, fiam.
Rendben. Kezdjük valószínűséggel, oké?
Például, mi a valószínűsége, hogy emlékszem erre a szarra.
- Nem hallom. - Azt mondtam, csináljunk fadiagramot, oké?
- Mr. Humphreys? - Igen, Mr. Ellis?
Milyen volt a diákolimpia?
Törődj a magad dolgával.
Tudod, ez mit jelent?
Gyerünk, Sir Bólogatós, mondd meg, mit jelent.
Feldobás.
Feldugás? Mit képzelsz magadról?
Feldobás. Pénzfeldobás. Ügyes vagy.
A Nemzetközi Matematikai Diákolimpia
a legelismertebb matematikai verseny középiskolás diákoknak.
Tapsolják meg az Egyesült Királyságot!
Remek lehetőséget kínál, hogy összemérjék tudásukat
a világ többi részének diákjaival.
Kína tartja a rekordot, 11 olimpián szereztek aranyat,
a csapatuk mind a hat tagjával.
Számelmélet.
A valaha volt legnehezebb feladat az ötös kérdés volt, 1996-ban.
A, B, C, D, E, F legyen egy konvex hexagon,
ahol AB párhuzamos DE-vel.
BC párhuzamos EF-fel, CD pedig FA-val.
Nathan! Reggeli!
RA, RB és RC legyen az FAB, BCD és DEF
háromszögek köré írt körök sugara.
Nathan! Reggeli!
P pedig a hexagon kerülete.
Nathan! Reggeli!
Bizonyítsa, hogy RA+RC+RE
nagyobb vagy egyenlő, mint P a négyzeten.
Tessék.
- Nem számít, ha nem kerülsz be. - Dehogynem számít.
Megtekeredett. Rendben? Jól van.
Sok sikert.
- Szerezz munkát. - Te szerezz munkát.
- Próbálok. Már beadtam az önéletrajzom. - Van önéletrajzod?
Naná, nem fogok egész nap a seggemen ülni.
- Ha mégis, te majd mellettem ülsz. - Dehogyis.
Dehogynem. A csípőnknél összenőve.
Hallgatózol?
- Nem. - Mi?
- Nem hallgatlak. - Biztos vagy benne?
- Remélem is, hogy nem. - Nem.
- Elkésett. - Bocs, haver. Gyorsan belenéztem.
Egyáltalán nem nehéz.
Nos, egy kicsit, de...
Tudod, hozd ki magadból a legjobbat.
Életed legnagyobb napja, nem igaz?
Semmi nyomás.
Kicsit ideges vagyok. Te ideges vagy?
- Egy kicsit. - Nem kell.
Mert okos vagy. Készen állsz?
- Igen. - Igen?
- Felkészülni, vigyázz... - Hajrá, fiam.
Ott leszek, hogy ne legyek útban.
Első kérdés:
Végtelen pár pozitív egész szám (m, n) létezik-e...
Első kérdés:
Végtelen pár pozitív egész szám (m, n) létezik-e...
ahol mind m osztja n négyzet plusz egyet, és...
Végtelen pár pozitív egész szám (m, n) létezik-e...
m osztja n négyzet plusz egyet, és n osztja m négyzet plusz egyet?
Mikor tudjuk meg?
Talán egy hét múlva.
Semmi baj, haver. Csak lazíts. Vegyél be egy nyugi-tablettát.
Apropó, kínszenvedés ez a domb. Nem bánod, ha lerakjuk a terhet?
- Kérdezhetek valamit? - Várj csak.
Na lökd.
- Lökjem? - Kérdezz már!
Mi történt az olimpián?
Több oka is volt.
Akkoriban történt ez a baj.
A betegségem.
Életem fénypontján tett tönkre.
Nem ment.
Én nem veszíthetek.
Nathan, semmit nem kell bizonyítanod, érted?
A lényeg, hogy szereted a matekot, így van, igaz?
Akár bejutsz a csapatba, akár nem,
nagyszerű dolgokat fogsz tenni a jövőben.
Maga nem tett.
Nagyon kösz.
Te kis elbűvölő rohadék.
- Üdv. - Üdv.
Egy negyvenhetest kérek,
hét garnélagolyóval és kis krumplival, köszönöm.
Hat golyó jár a negyvenheteshez.
Tudom. Általában...
Elnézést, új itt? Állandóan ide járunk.
Általában nem bánják, ha adniuk kell még egyet.
A negyvennyolcas nagy garnélagolyó-menü.
Kilenc golyó, nagy krumpli és keksz.
Tudom. Nem. Sajnálom. Elnézést.
Nem szereti a kekszet, és kis krumplit szokott kérni.
Sajnálom, de...
A fiam igen válogatós, és szereti, ha a menü prímszámú,
és prímszámú a garnélagolyó.
És ha kilenc golyót kapna, az nem lenne prímszám,
a negyvennyolcas pedig... nem... nem prímszám.
Az? Az? Nem tudom. Nem, nem az.
Igen, így van.
Negyvenhét.
- Rendben van? - Igen.
Itt is van. Egy hatalmas "szép volt".
Kiborult az egész.
Semmi gond. Nathan, ne idegeskedj, rendben van.
- Nincs rendben, anya. - De. - Semmit nem csinálsz jól. - Tessék?
- Mindent rosszul csinálsz. - Nos, sajnálom, oké?
Nagyon köszönöm!
Sajnálom.
A doki meg se tudja különböztetni a húsevőt a növényevőtől, mi?
Tudod, miért?
Mert nem olyan okos, mint te.
Ismersz még olyat, akinek ilyen képessége van?
Einstein.
Oké.
De...
Szeretném, ha tudnád,
hogy rendben vagy így, Nathan.
Szóval kérsz olyan fagyit desszertnek, vagy sem?
- Apu. - Tessék.
Jaj, ne! Már megint!
- Mit csináljak? Előre dőljek? - Ne, hátra!
Hátra? Jaj, kész katasztrófa!
Tudom. Tudom. Add ide.
Ahogy ígértem, híreket hoztam.
Biztos nem baj, ha idekint állok? Nem szeretnék teher lenni.
- Aha. - Hívj be, Nathan.
- Jöjjön be. - Köszönöm szépen.
Tedd fel a teavizet.
- Hová? - Majd én.
- Üdv, Julie. - Üdv, Mr. Humphreys.
- Hogy van? - Köszönöm, jól.
- Köszönöm, hogy átjött. - Nem gond.
- Istenem! Ez az, amire gondolok? - Remélem, különben hiába jöttem.
Nyissa ki.
- Én? Rendben. - Igen.
“Kedves Mr. Ellis, azért írok, mert sajnos...
szerencsésen bejutott az Egyesült Királyság matematikacsapatába!"
Istenem! Nathan, kicsim!
- Ez jó hír, igaz? - Istenem!
- Gratulálok, haver. - Gratulálok.
- Ez miért szerencsétlen? - Vicceltem, haver.
Azt írja, az edzőtábor idén Tajvanon lesz.
- Repültél már? - Még nem.
Izgalmas, nem igaz?
De... tanulnom kéne.
- Megy, vagy... - Nathan.
Nem úgy érti.
Gondolom, nem.
- Rendben... - Akkor...
- Megyek tanulni. - Oké.
Ügyes voltál, haver.
- Örül. - Tudom.
Azt hiszem, iszom a teánál valami erősebbet.
- Egy pohár bort. - Rendben.
- Nem kér... - Indulnom kéne.
- Semmi baj. - De ha már úgyis iszik...
Arra gondoltam, nem szeretne-e
velünk jönni jövő hónapban, mikor kivisszük a reptérre.
Tudom, hogy Nathan örülne neki.
Jobb, ha tőlem tudja meg...
egy kis szünetet tartok a munkában.
Amolyan kényszerszabadság. Kicsit olyan, mintha kirúgnának.
- Sajnálom. - De el szeretném mondani, ha nem is dolgozom
az iskolában, szeretném tovább tanítani Nathant.
- Tényleg? - Igen, ha önnek nem gond.
- Remek lenne. - Persze ingyen.
Jézusom!
Istenem!
Ez elég hirtelen volt.
- Köszönöm az italt. - Nincs mit.
- Ne aggódjon. - Nem.
- Rendben lesz? - Igen. Köszönöm, Julie.
- Köszönöm. Vigyázzon magára. - Oké.
Csak beszélgettünk, Nathan.
A Jupitert néztem.
Nem direkt csináltam.
Csak...
tudod, jól esett beszélgetni valakivel.
Most az egyszer. Nekem.
Néha kicsit egyedül érzem magam.
Oké.
Mit írhatnánk még? Számokat? Mondj egy prímszámot.
- Gyorsan, gyorsan. - 353!
353! Hűha!
Épp időben.
- Tökéletes időzítés. - Megint tűzijáték lesz?
Engedi, hogy fogd a kezét, ugye?
- A csillagszóró segít. - Gyere, Nathan.
Ideje kicserélni a hal vizét.
Ha jössz, kaphatsz még egy gombóc fagyit.
Extra gombócot. És én mit kapok?
- Semmit. - Menj csak.
Csak szerencsés vagy, hogy itt vagyok neked.
- Szerencsés vagyok. - Igen, megkaptál engem.
Szeretem a műhelyes fickókat.
- Hozz nekem fagyit. - De nem kapsz... "Megmondtam, nem kapsz fagyit, Julie!"
Nathan?
Jézusom.
Nathan!
Nathan, minden rendben.
Nathan, nem haragszom. Nathan!
Michael? Michael?
- Minden rendben? - Igen. Furcsa módon alig várom.
Tudom.
Egy kis nosztalgia.
- Rendben, készen állunk? - Várj csak.
Ez a tiéd.
Nathan...
Mit kell mondani?
- Köszönöm. - Használtam őket, szóval biztos meg vannak átkozva.
De hátha emlékeztet az otthonodra, vagy valami.
- Nagyon kedves. - Nos, akkor...
- Indulhatunk? - Igen, menjünk.
Nathan?
Hátraül velem?
Nathan, azt hiszem, Mr. Humphreysnek kényelmesebb lenne elöl.
Semmi baj, drágám. Drágám, rendben van.
Óvatosan vezetek.
Nem gond.
Meglepően hajlékony vagyok.
Jézusom. Trükkös Ricky az. Vigyázat.
Minden rendben, Richard?
Martin Humphreys. '95.
Humphreys! Aha, a pokol fogai. Igen.
Igen. Úgy hallottam...
- tanítok. - Igen.
Igen. Melyik egyetemen? Nem rémlik...
- Egy gimnáziumban. - Ja, igen.
Elfecsérelt lehetőség.
Szóval mit csinálsz itt? Ibizára repülsz?
Elmenekülsz az értelem és racionalitás világából valami hallucinált helyre?
Nem, őt hoztam el.
Nathan Ellis, gondolom. Igen. A sárkány.
Eddig hol rejtőzködtél?
Nem gyakran tűnik fel a színen ilyen agy, mint a tied.
Az enyém.
Mármint, én vagyok a... tanítgattam.
Egyre érdekesebb. Bejelentünk, rendben?
Csak egy gyors elköszönés, aztán avanti.
Nathan, drágám...
- Megvan a telefonod? Igen? - Igen.
Hívj fel, amint leszálltál, rendben?
- Rendben. Akkor szia. - Szia.
Sajnálom.
Ideje találkozni a társaiddal, Nathan.
Keveredj el.
Vigyázz, sakkjátszma folyik.
Szia. Mi újság?
Milyen újság?
Hogy hívnak?
- Nathannek. - Engem Isaacnek.
Gondolom, ez az első matektáborod. Minden rendben lesz.
A legjobb, ha beleugrasz a közepébe.
Gyere, ülj le.
Hallottál a kínaiakról?
Tavaly megint hat aranyat nyertek.
Ja, habár a legújabb bizonyítékok alapján számítok rá, hogy ez változik,
és ha mondhatom ezt: Eljuthatunk oda, ahova még senki nem merészkedett.
Úgy gondolom, mondhatom.
Persze, ez a híres idézet
a Star Trek bevezető szövege,
és szerintem, ha egy közkedvelt amerikai sorozatban
mondhatnak ilyet, akkor nekünk is megengedett.
Nyugi, mindig ilyen.
Mindenki, ő Nathan.
- Szia, Nathan. - Helló, Nathan.
Szia, Pav vagyok.
- Paf? - P-A-V, Pav.
- Pav indiai. Pav. - Valójában Chipping Norton-i vagyok.
Persze, de a származásodra gondoltam, nem a születésedre,
mielőtt kinyitnánk Pandora kis szelencéjét.
Istenem!
Kössétek be magatokat.
Ne üljetek a sofőr mellé, az az én helyem.
Rendben, indulás, sofőr.
Ti vagytok az ország tizenhat legnagyobb fiatal agya.
Odakint talán strébernek, kockának tartanak titeket,
vagy bármi is a divatos sértegetés manapság.
De itt rokon lelkek között vagytok.
Feltételezve, hogy képesek vagytok elemi számtanra,
tudjátok, hogy hat hely van, és ti többen vagytok hatnál.
Vagyis ez leginkább arról szól, hogy lefaragjunk belőletek.
Négy másik nemzeti csapattal fogunk edzeni Tajvanon.
Némi kifinomult diplomatikus alkudozás után
megerősíthetem, hogy a kínaiak lesznek az egyik.
Természetesen barátságosnak kell lennünk velük,
mivel az idén mi rendezzük a bajnokságot, Cambridge-ben.
De ettől még lehetünk kegyetlenek.
Szeretném, ha ott lennétek a kínaiak mellett, a csúcson.
Szörnyű bukásnak tartanám, ha olyan jelöltem lenne,
aki nem nyer érmet.
Ne legyenek illúzióitok, a győzelemről szól minden.
Persze ettől még lehet szórakoztató.
55, 89, 144,
233, 377, 610.
987, 1597, 2584.
Én is szeretem a Fibonacci-számokat.
Felbecsülhetetlen értékük van a zenében.
Szóval új vagy.
Friss hús.
Hogy megy?
Szóval félénk vagy.
Őszintén, üdítő változatosság.
A legtöbbjük csak mutogatni akarja, mennyit tud matekból.
Mi van?
Semmi. Általában én vagyok a fura.
De mind jónak tűnnek matekból.
Igen.
Attól tartok, itt se fura, se a legjobb matekos nem vagy.
Fájdalmasan átlagos vagy.
Az olimpia után persze, el kell merülnöm
a modern elméleti fizikában, ha le akarok írni egy egységes térelméletet
a természet négy alapeleméről.
A természet négy alapelemének egyike vagy, Luke?
- Nem. - De szörnyen tehetséges vagy, nem igaz?
Igen, tehetséges, de nem arrogáns, Isaac.
Itt vagyunk. Matektábor, Tajpej.
A következő két hétre ez az otthonotok.
Rendben, mindenki kifelé. Vigyetek esernyőt!
Tájfun közeleg.
- Helló. - Helló. Üdv Tajvanon.
- Örvendek. - Helló, Richard vagyok.
- A nevem Jason. - Örvendek, Jaigen.
- Jason. Igen. - Jason. Sajnálom.
Jason. Az akcentus miatt. Helló, örvendek.
Rendben, hozzátok a csomagokat. Siessetek.
Valaki segítene?
Ez már nem a Birodalom ideje. Köszönöm.
Jön a tájfun!
Minden nyílást bedeszkázni!
A tajvaniak. Egyelőre alattunk állnak a rangsorban,
de ők a vendéglátók, ezért legyünk kedvesek velük.
Itt az igazi ellenfél.
A kínaiak.
Srácok, nézzétek a táblát.
- A Goldbach-sejtéssel szórakozik? - Talán így kapcsolnak ki.
Imádok szabadidőmben bizonyíthatatlan tételeket feltörni.
Senki nem bizonyította, hogy bizonyíthatatlan.
Gyerünk, nem harapnak.
- Az ellenség! - Add meg magad, vagy meghalsz!
Deng Laoshi. Üdvözlöm, kedves Richard.
- Megtisztelő itt látni. - Köszönöm.
- Ni hao. - Ni hao.
Sziasztok, diákok.
Remélem, készen álltok egy kis matekra.
Figyeljetek, Egyesült Királyság csapata.
Deng Laoshi és én úgy döntöttünk, mindenki kap egy kínai párt,
és hozzátok ki ebből a legtöbbet,
vagy, ami még fontosabb, kémkedjetek a párotok után,
és szerezzétek meg az üzleti titkaikat.
Nagyon vicces, Richard.
Luke Shelton.
Zhang Zhi.
Szia, a nevem Zhang Zhi.
Luke.
Nathan Ellis.
Zhang Mei.
Örvendek. A nevem Zhang Mei.
Pavinder Kamdar.
Ő Shao Tong.
- Örvendek. - Ni hao.
Ismered a bácsikámat.
Nathan. A szerencsés, aki az unokahúgomtól tanulhat, mi?
Sokat várunk tőle.
- És persze tőled is. - Azt mondanám, mindenkitől.
Zhang Mei.
Természetesen, habár az egyik leggyorsabban fejlődő nemzet,
a konyha nem olyan fejlett.
- Óvatosan. - Ezt nézd meg.
- Köszönöm. Zhi Zhia... Xie xie. - Xie xie.
- Ide? - Belemártod a nyers ételt.
A földimogyoró-szószba?
- Nem. - Oké, majd én.
Nem így... kell.
Így fogd, és csípj bele, mint egy homár. Aha.
Szóval, Nathan, hány pontot kaptál a próbavizsgán?
Zhang Mei megkapta a maximális hét pontot az első három kérdésre.
Habár a kombinatorika a gyenge pontja.
Tényleg nem... vagyok olyan jó.
Nem, de hamarosan az leszel.
Nathan, jól vagy?
- Melegem van. - Beszélsz kínaiul?
- Tanulok egy könyvből. - De jó!
De a kínaim nem olyan jó, mint a te angolod.
A táborban majdnem mindenki beszél angolul.
Elvárják tőlünk.
- Nagyon jól beszélsz. - Köszönöm.
Te is. Mármint kínaiul.
Angolul nem sokat mondasz.
Ez a szoba észszerűen szimmetrikusnak tűnik.
Az ablakot leszámítva.
Nem tudom, hogy vagy vele, de nem tetszik ez az erőszakos közelség.
Ezt az oldalt választom.
Megyek a fürdőbe.
Te kis mocsok.
Gyerünk.
Jézusom, ez gusztustalan.
Béna!
Igen?
- Igen, ki az? - Én...
Nathan, te vagy az?
Hogy vagy? Minden rendben?
Minden más, és mindenki okosabb nálam.
Nézd, Nathan, ez az első éjszakád máshol...
az ilyen mindig nagyon rossz.
Végülis csak két hét, nem? Tizennégy nap. És mi a 14?
- Pozitív egész szám. - Pozitív egész.
Tehát gondolkodj pozitívan.
A tizennégy minek a négyzetgyöke?
- A 196-nak. - Aminek a prímfelbontása?
Kettő a négyzetenszer hét a négyzeten.
Látod?
# Egy, kettő, három, négy, #
# Te kis nyuszi #
# hová mégy? #
# Nem megyek én messzire, #
# Csak a világ végire. #
# Egy, kettő, #
# három, négy, te kis nyuszi... #
Erős az idei csapat?
A gyengeségeiket keresed, Richard?
Többet kéne lazítanod, nem olyan komolyan venni.
Neked mindegy, hiszen a világ legjobbjaiból válogathatsz.
De az unokahúgod a csapatban, Deng?
Most komolyan?
Majd meglátod.
Luke, nem érdekel.
Évezredek óta minden civilizáció tíz, és nem tizenkét számjegyet használ.
Igen, primitív okokból, és mert ennyi ujjunk van.
Az én érvem az, hogy a tizenkettes számrendszer
végtelenül felsőbbrendű, és sokkal logikusabb.
A Föld 12 hónap alatt kerüli meg a napot,
12 óra éjjel és 12 óra nappal,
és minden óra 12 ötperces szakaszból áll.
Mit gondolsz, Nathan?
- Te is a "tucatos" társadalom tagja vagy? - Nem tudom.
Sajnálom.
Egy dolog, ha nem értesz egyet, de ha véleményed sincs?
Itt se kéne lenned.
Egy szabályos 72-gon csúcsai
piros, kék, zöld színűek, egyenlő arányban.
Bizonyítsátok, hogy választhatunk négy egyforma színű csúcsot,
úgy, hogy mindegyik egybevágó négyszöget alkot.
Persze, az egész kérdést lényegteleníthetjük a Ramsey-tétellel.
Sajnálom, Luke, mások előbb jelentkeztek.
- De már válaszoltam. - Tényleg? Gondolod?
Meggyőzött bárkit is Luke válasza?
Érdekes, hogy azt kérdezi, meggyőzte-e őket,
ahelyett, hogy van-e, akit nem győzött meg?
- Engem nem győzött meg. - Engem sem.
Nathan, csatlakoznál, kérlek? Ez nem nyaralás.
Van bizonyításod, amit megosztanál?
Micsoda csalódás.
Ben?
A Muirhead-egyenlőtlenség és a Schur-egyenlőtlenség?
Ez érdekes, Nathan, de mindent túlbonyolítasz.
A dolgok egyszerűbbek lehetnek, mint elsőre tűnnek.
Mr. Humphreys nem mondta?
De hát ő sem felelt meg az elvárásoknak.
- Mert a betegsége egyre rosszabb lett. - A betegsége?
Még mindig ezt a kifogást használja?
Stephen Hawking sokkal rosszabbal is megbirkózott.
Nem, attól tartok, Mr. Humphreyst nem a teste hagyta cserben,
hanem a jelleme.
Nem bírta elviselni.
- Elég erős? - Megfelel.
- Cukrot? - Nem, elég édes.
- Hogy van? - Soha jobban.
Szóval, az amitriptilin-adag mellé
glükokortikoszteroidokat is kapott a legutóbbi visszaeséskor.
Nem lehet, hogy már elfogytak. Nem gondoltam volna.
- Valaki feltörte az autóm. - Szerencsétlen eset.
- Szólt a rendőrségnek? - Nincs sok értelme, nem?
Csak a gyógyszereket és pár CD-t loptak el.
A Bee Gee's legnagyobb slágereit. Ami eléggé felbosszantott,
mert imádom a sípolós hangú kis rohadékokat.
Csak hogy tisztázzuk, ezek nem antidepresszánsok, Mr. Humphreys.
Az jó, mert nem vagyok depressziós.
Talán meggondolja magát a csoportokról, amit említettem?
Üljek egy körben és hallgassam, milyen szar élete van mindenkinek?
- Segíthet, ha megosztja a gondjait. - Megosztom a gondjaim?
Például, hogy utálok botorkálni, mint egy nyomorék,
hogy nem tudom irányítani a hólyagom, és hamarosan
a seggemet se, és összeszarom magam?
Vigyázzon, mert bármelyik percben megtörténhet.
És a tetejébe...
a farkam se működik.
Ilyesmit kéne megosztanom?
Igen.
Talán.
Nem, de azt szeretném, Martin, ha nem adná fel.
Fel kéne vennem, a drogdílerem az.
- Halló? - Helló, Martin.
Julie vagyok. Igen. Így van. Julie Ellis.
- Üdv. - Helló.
- Kösz, hogy átjött. Ez... - Nem gond.
- Igen. - Biztos készen áll?
Persze. Akkor kezdjük az elején, ugye?
Semmi baj. Mint minden más, elsőre ijesztő.
De ha ráveszi magát, menni fog.
Hívta...
hívta azóta?
- Nathan? Nem. - Aha.
Biztos nem gondolta komolyan. Néha nem gondolkodik, igaz?
De, nagyon is sokat, de főleg matekról.
De ez nem baj.
Csak azt hiszi, hülye vagyok, mert én megbuktam matekból.
Minden más sikerült, csak...
Ezért szeretném tényleg jobban megérteni.
- Semmi értelme. Fogd be, Julie. - Dehogy nincs értelme.
- Nem igazán. - De, van.
A matek olyan, mint minden más tárgy,
ha a tanár motivál, akkor rendben lesz.
Itt lépek be a képbe. Mr. Motiváció.
Rendben.
Kezdjük...
- Igen, Pitagorasszal. Hurrá. - Oké.
- Ki tudja olvasni? - Lapátló.
Lapát? Lapát? Csak vicceltem.
# Ideje színre lépni, öcsém, lássuk, mint tudsz! #
# Tartsd meg magadnak Pitagoraszt, B-C+F az 2! #
- Ki a következő? - Te jössz, Luke.
Gyerünk, Luke. Hajrá Luke, hajrá Luke!
Köszönöm, de nem látom értelmét.
Azonkívül, hogy behódoljak a tesztoszteron fűtötte irracionalitásnak.
Azért, mert vicces, Luke.
- Nincs humorérzéked? - Ne törődj vele.
Azért van, hogy rontsa a hangulatot, ne hagyd.
- Matekozni vagyok itt. - Csak egy szabályos négyszög vagy.
- Gyerünk, Ben! # - Egyesült Királyság, gyerünk! #
# Mert ez itt a pí, haver, arról van szó, hogy: #
# 3.14159265358... #
# 9793238462643... #
- Bocs. - Semmi baj.
Csak ujjgyakorlatokat végeztem.
Gyerünk, nevess.
Nem? Oké.
Játszol?
- Nem. - Gyere.
Szóval...
A gyönyörű hangok a frekvencia arányain múlnak.
Minél egyszerűbb az arány, például ez a C és ez a C 1:2.
Gyönyörű. Összetett harmóniák, mint ez...
Csúnya.
Megpróbálod?
Oké.
Jól csináltam?
Aha...
- Még sosem játszottál? - Nem.
A zene is matek tulajdonképpen.
Gyerünk, megtanítom a következő részt.
- Rendben van? - Istenem, igen.
- Kiöntsem? - Kérem.
Jó kicsit lazítani, rég volt.
- Tessék. - Köszönöm.
Jó, hogy lazításnak találja a matekot.
Biztos nagyon nehéz volt,
hogy csak ketten vannak.
Tudja...
- Michael. - Michael nélkül. Bocs. Seggfej. - Nem.
- Mármint én, nem Michael. - Tudom.
Úgy értem, maga...
ugyanilyen. Biztos...
úgy értem, nincs senkije.
- Nem, nem. - Vagy igen? - Nem.
Tudja, a munkám a szenvedélyem.
Elnézést.
- Jól van? - Igen.
Tudja, néha azon gondolkodom, Nathan talál-e majd valakit.
Nathan nem olyan, mint én.
Ha attól tart, hogy olyan lesz, nem kell aggódnia.
- Nem aggódtam. Jó lenne. - Ne aggódjon.
- Elmegyek a mosdóba. - Rendben.
Van chips.
- Sajnálom. - Semmi baj.
- Bocs, kicsit merev? - Mi?
A hátad.
- Basszus, sajnálom. Fájt? - Semmi baj. Jól vagy?
Semmi baj.
- Jól vagy? - Bocs.
- Semmi baj. - Én...
Csak azt szeretném mondani...
- Nem kell... - Nekem... - De igen.
Ebben a helyzetben ennél tovább nem tudok... menni.
Nem szeretnék csalódást okozni.
Nem... nem tudsz. Nem is... sajnálom.
Megértem.
Nem baj, ha felkelünk? Ráültem egy vonalzóra.
Szerintem vicces, hogy a kedvenc angol ételed kínai.
Szereted, ha mindig minden ugyanolyan?
Nekem folyton változnak a kedvenceim.
Nem nagyon szeretem a változást.
- De itt tetszik. - Tényleg?
- Mármint a kínaiak hozzáállása a matekhoz. - Igen?
Nézd.
Ezt úgy hívják, a Matematika művészetének kilenc fejezete.
Több mint ezer évig írták.
Kínában a matek több, mint csak számok.
Olyan, mint a művészet.
Tessék.
Nyolc... garnélagolyó van.
Prímszámnak kell lennie.
Húsz véletlenszerű kártya van egy sorban, mind lefelé fordítva.
Egy lépés, ha a lefelé fordított kártyát felfordítjuk,
majd a rögtön tőle jobbra esőt is.
Bizonyítsátok, hogy bármilyen sorrendben is fordítjuk a kártyákat,
ennek a sorozatnak véget kell érnie.
Nathan, nem segít, ha elbújsz hátul. Kijössz megmutatni?
Gyerünk, Nathan.
Szóval... a kártyákra úgy kell tekinteni, mint nem kártyákra, hanem...
számokra.
A lefelé fordítottakat hívjuk...
egyesnek.
A felfelé nézőket... nullának.
Eredetileg egy egyesekből álló sorozat, mert mind lefelé néz.
Egy idő után azonban így nézne ki.
Ahogy látjuk, ez egy bináris szám.
Egy lépés, ha a lefelé fordított kártyát felfordítjuk,
és a tőle jobbra levőt is,
lehet egy egyes, utána egy egyes,
ami nulla lesz, utána egy nullával.
Így lenne. Vagy egy egyes, amit egy nulla követ,
amiből egy nulla lesz, utána egy egyessel.
Mindenképpen azt látjuk, hogy a bináris szám csökken.
És ez mit jelent?
Azt, hogy a sorozatnak véget kell érnie.
- Miért? - Mert nem lehet elvenni egy pozitív számból,
- anélkül, hogy negatívat kapnánk. - Nem bizony.
Bizony nem lehet. Szép munka.
Mindenki, szép munka.
Helló. Martin Humphreys vagyok, alkoholista.
Nos, nem igazán. Na jó, egy kicsit.
Szklerózis multiplexem van, ezért vagyok itt.
Komolyan, kösz mindenkinek, aki megosztott valamit.
Mert vannak dolgok, amikkel azonosulni tudok,
amiket felismerek.
Szóval, kedvelek valakit, de tudom,
mennyire le fogok robbanni,
és nagyon nehéz elképzelni bármiféle boldog jövőt,
vagy bárkit, aki szeretne ennek a jövőmnek a része lenni.
Sajnálom, sajnálom.
Mert önök...
Ez nevetséges.
Mert pár éven belül talán... talán a kezét sem tudom majd megfogni,
se megölelni.
És...
ez tényleg megijeszt.
Megkérhetjük a többieket, javasoljanak trigonometrikus azonosságokat,
hogy egyszerűsítsük a kifejezéseket, például lehet cosinus versus,
esetleg cover-koszinusz, vagy versin vagy ex-koszekáns, és így tovább.
Luke, próbálunk kitalálni vicces kérdéseket,
nem bizonyítani, hány trigonometrikus azonosságot ismerünk.
Akkor nem látom értelmét. Egymás ellen versenyzünk.
Tettedheted, hogy mindenki legjobb barátja vagy, Isaac,
én be akarok jutni a csapatba.
Bocs, de mikor akartam a legjobb barátod lenni, Luke?
Nathan, ez demokrácia és tied a döntő szavazat.
Igen, demokrácia, a legkínaibb értelemben. Felejtsd el.
- Csak csináld a kérdéseid. - Most duzzogni fogsz?
Brühühü, szegény Luke.
Bocs.
- Találkoztam már ilyenekkel. - Biztosan autista.
Úgy tűnik, csak a rossz, és nem a jó tulajdonságokat szedte fel.
- Milyen rosszakat? - Mániákus.
- Szociálisan inkompetens. - Ilyesmiket.
Az alkalmazkodásról van szó, Nathan.
Néha formát kell változtatnunk, hogy beilleszkedjünk.
Maga lökte meg a kalitkát.
- Nem. - De igen! Polly!
Ébresztő, Polly papagáj!
Polly!
Na, ezt nevezem én döglött papagájnak.
- Imádom. Büdös tofu. - Büdös?
- Ez szörnyű. - Büdös, de nagyon, nagyon finom.
Nézd.
Játszottam ezzel gyerekkoromban, a szülővárosomban.
Egy cukorka.
- Ragadós. - Beleragadt a fogamba.
Vicces képet vágsz.
Nem tetszik? Én megeszem. Ez a tied lehet.
Talán... mennünk kéne.
Nem... nem aggódsz a vizsga miatt?
Jó kikapcsolódni. Kitisztítani az agyadat.
Ne aggódj, mindketten bejutunk a diákolimpiára Cambridge-ben.
És találkozom a családoddal, mikor hozzátok megyek.
A csereprogram.
Ide nézz!
Egy kicsit olyan vagy, mint egy teknős, nem igaz?
A páncélodban.
Gyere.
Kínában csúfolják a hozzám hasonlókat?
Csúfolni?
Tudod, mikor rosszul bánnak veled, mert okos vagy.
Miért tennének ilyet?
Bárcsak Anglia jobban hasonlítana Kínára.
Bárcsak Kína jobban hasonlítana erre.
Kínában sikeresnek kell lennünk, a családnak.
Főleg Deng bácsinak.
Sokan azt mondják, csak miatta vagyok itt.
Ez nem igaz. Nagyon okos vagy.
Köszönöm.
Te pedig nagyon kedves.
Garnélagolyó. Teknősfiú.
Felváltva fogtok leülni.
Egy angol csapattag, egy kínai csapattag.
Felváltva. Egy angol, egy kínai.
Az IMO szabályai szerint.
Fehér kártya, ha papírt kértek.
Kék, ha vizet.
Zöld, ha mosdóba kell mennetek.
Sárga, ha kérdésetek van, de csak az első fél órában.
És piros, ha nem zártátok el a gázt, vagy valami miatt mennetek kell.
A hat legtöbb pontot elérő lesz a csapat tagja, semmi kifogás.
Kezdhettek.
Minden egész szám piros, sárga vagy zöld színű.
Bizonyítsa, hogy A, B, C mindig létezik,
úgy, hogy A, B, C,
A+B, A+C,
B+C és A+B+C
mind egy színűek.
Elrontottam, tudom.
Túl sokat aggódsz.
Rendben, nincs értelme halogatni.
Máris kitűzöm az eredményeket a táblára.
Az öt legkiválóbb diák,
akiknek biztos helyük van az idei Cambridge-i versenyen,
Isaac. Lee Jing. Rebecca.
Pav. És Ben.
Az utolsó hely nagyon szoros volt Nathan és Luke között.
Mindkettő elkeserítő pontszám, de egyikőtöknek menni kell Cambridge-be.
Szóval, egyetlen ponttal,
az utolsó szabad hely...
Nathané.
Ti hatan vendégül látjátok a kínai csapatot,
és jövő héten találkozunk Cambridge-ben.
Indulás, keresztény katonák.
Egy igazi tajvani utolsó vacsora.
Ahogy a mondás tartja, "Lassan, lassan, rákocska."
Csalit a horogra, horgot a vízbe!
Ne aggódj, Nathan, én is csak épphogy bekerültem a csapatba.
Ünnepelnünk kéne.
Oké.
- Olyan fura. - Legalább nem kell újra látnunk.
Micsoda seggfej.
Mit csináljak?
Igen!
Sajnálom.
- Hogy megy? - Jól.
- Megpuhultak már? - Még nem.
Még nem, de a kezemben van az irányítás. Minden rendben.
Oké, te vagy a szakértő.
Azt hiszem, ezek... kaphatok egy tányért?
Finom illata van.
Láttátok ezt? Ezt nevezem én döglött ráknak.
Ez a rák nyilvánvalóan kimúlt.
Mikor fél órája megvettem, azt mondták,
azért nem mozdul, mert kifáradt.
Istenem.
Mondjátok: "Dehogy, csak pihen!"
- Mi? - Mondjátok: "Dehogy, csak pihen!"
- Dehogy, csak pihen! - Rendben, akkor felkeltem.
Helló, rákocska. Rákocska, kelj fel!
Akkor sem mozdulna, ha 4000 voltot vezetnénk bele.
Kiszenvedett! Megszűnt létezni!
Kimúlt, és megtért a Teremtőhöz.
Ez egy exrák!
Komolyan, Luke, ki vagy te?
És te ki vagy, Isaac?
"Nekem minden olyan könnyű, és mindenem megvan.
És mindent megteszek, hogy te ne legyél boldog."
A Kék Norvég. Csodaszép madár, igaz? Gyönyörű a tolla.
A tollnak ehhez semmi köze. Nem él.
- De, csak pihen. - Na jó, ha csak pihen, akkor felébresztem.
Helló Polly! Kapsz egy finom tintahalat, ha fölkelsz.
- Látja, mozog. - Dehogy mozog.
Nathan.
Nathan...
Semmi baj.
Csináltam már ilyet.
Csak kicsit messzire mentem.
Hogy magyarázták el a szüleid?
Amikor rájöttek.
Gondolom, diagnosztizáltak.
Az enyém azt mondta, különleges vagyok.
"Senki nem akar átlagos lenni", mondták.
Nem baj, ha fura vagy,
ha közben tehetséges is.
De ha nem vagy tehetséges...
akkor marad a fura.
Hát nem?
Tehetséges vagy, Luke.
Nem is élvezem.
Matek.
Nem hülyeség?
Mi értelme?
Rendben, indulás.
Vár a kocsi.
Nathan, egy szóra.
Amikor nem matematikusokkal beszélek,
nehezen értik meg, hogy a matek lehet gyönyörű.
De ha a szépség igazság, és az igazság szépség,
akkor bizonyára a matematika a legszebb dolog a világon.
Ritka szépség van a munkádban, Nathan.
De kiszámíthatatlan és egységtelen vagy, ez aggaszt.
Koncentrálnod kell, ha helyezést akarsz elérni.
Ne hagyd, hogy a vendég elterelje a figyelmed.
Anglia gyönyörű!
Cai hang!
- Szivárvány. - Igen, szivárvány, cai hang.
- Cai hang. - Igen.
- Cai hang. - Cai hang.
Olyan gyönyörű.
- Üdv itthon. Szia, kicsim. - Sziasztok.
- Szia, kicsim. - Üdv újra itt.
- Szia, édesem. - Üdv. - Szia.
- Hogy ejtik a neved? - Zhang Mei.
- Zhang Mei. Julie. Örvendek. - Én is.
Egy kis... mindjárt jön. Cambridge, itt jövünk!
Miért vetted elő a vonatomat?
Nathan...
Sajnálom.
- Üdv Angliában. - Köszönöm.
Nathan.
Nathan, ne haragudj a vonat miatt.
Zhang Mei, ugye?
Milyen?
Hát... okos.
És kedves.
Úgy hangzik, kedveled.
Persze, hogy kedvelem.
Úgy értem, jobban, mint általában,
tudod, jobban, mint...
a fagyit, vagy...
a matekot.
Semmit nem szeretek jobban, mint a matekot.
Nathan, kicsim, bár felhívtál volna.
Csak hogy tudjam, jól vagy, érted?
Miért?
Mert, kicsim...
kedvellek...
jobban, mint a fagyit.
Mondtam, hogy alhat a szobámban.
Nagyon udvarias tőled.
Nem ez a helyes lépés?
De igen.
Szóval ez a tied lesz, igaz?
Igen, de bevihetném a szobámba?
Zhang Mei ott van.
Lehet, hogy tanulnánk.
Szóval, a férfi, nem az apád?
Nem, a tanárom. Apám meghalt.
Sajnálom, Nathan.
Nem a te hibád.
Úgy értem, sajnállak.
Biztos nehéz elveszíteni valakit, akit nagyon szeretsz.
Szerinted működni fog? 100%? Remélem.
Megcsináltuk! Működik!
Rendben, megfigyelők, ideje összegyűlni.
Panamakalap, Richard? Komolyan?
Igen, ez volt a megegyezés.
Megbeszéltem magammal, és úgy döntöttem, jó ötlet.
Biztos nem vagy még berozsdásodva ehhez?
Elbírok egy kis terelgetéssel.
Hét éve tanítom Nathant, szeretném látni.
Nagyon érzékeny gyerek.
Igen, gondolom, a gyerekek olyanok, mint az állatok.
Egy idő után ragaszkodsz hozzájuk.
Istenem! Itt laksz?
Hűha.
Nos...
Nálad van a telefonod, tudod, hogy bármikor hívhatsz.
Szóval...
gondolni fogok rád. Oké. Szia.
- Szia. - Szia.
Szia, kicsim.
- Mit csinálsz? - Megfogtam a kezed.
Gyere!
Engedj el!
Isaac Newton. G.H. Hardy.
Rámánudzsan. Bertrand Russell.
Mind itt kezdték a matematikai utazásukat.
A Trinity volt diákjai harminckét Nobel-díjat,
és nem kevesebb, mint négy Fields-érmet szereztek.
Habár Russell későbbi karrierje során letért az útról.
Mindenesetre ez a legtekintélyesebb hely
az egész bolygón, ahol matematikát tanulhattok. És itt vagytok.
Mert ők a múlt, és ti vagytok a jövő.
Ne hagyjatok cserben.
Hölgyeim és uraim,
üdvözlöm önöket az 59. Nemzetközi
Matematikai Diákolimpián Cambridge-ben.
Kérem, üdvözöljék Ausztráliát!
Meleg üdvözlet Bangladesnek!
Kanada.
Kínai Népköztársaság.
Nagy tapsot az Egyesült Királyságnak!
- Nathan? - Igen?
Nem tudok aludni.
Maradhatsz, ha akarsz. Mint otthon.
Mit olvasol?
A matematikai kihívások tíz éve, '97-től 2006-ig.
Sajnálom.
- Nem baj? - Nem.
Jól vagy?
Örülök, hogy itt vagyok veled.
Én is.
Együtt vagytok?
- Semmi rosszat nem csináltunk! - Gondolod? Elárultad a családunkat.
Matekversenyre jöttem, mi köze annak a családhoz?
Hogy mi köze? Nem teszel eleget.
Nem eleget? De bácsikám, mást se csinálok, mint tanulok.
Mi mást vársz még tőlem? Különben is, már bizonyítottam.
Nem eleget. Nem tettél eleget.
Mit bizonyítottál? A fiúkkal való képességedet? Vagy a matekkal?
Flörtölni jöttél vagy versenyezni?
Tudod, hogy vannak tartalék versenyzők.
- Tényleg cserben hagytál. - Ha tényleg nem vagyok elég jó,
és csak azért vagyok itt, mert rokonok vagyunk, el is mehetek!
Ne merészeld!
Nem mehetsz el!
Sajnálom.
Nem lehetek úgy itt, hogy azt hiszik, nem érdemlem meg.
Miért nem maradsz a verseny végéig?
Nem, Nathan!
Ne kérj olyat, amit nem akarok megtenni.
Nathan...
Csak mert...
csak mert megyek...
nem jelenti azt, hogy...
hogy nem kedvellek.
- Sajnálom. Elnézést. - Nathan?
Bajba kerültél? Zhang Mei miatt?
Azt hiszem, véletlenül
említhettem valamit valakinek.
Nem akartam senkit bántani, csak...
Mindegy...
sajnálom.
Helló, Nathan.
Tudom, tudom, azt mondtad, ne zavarjalak, csak...
Én csak... drukkolni akartam Nathan csapatának.
Hajrá, Nathan! Odakint várok, és...
- Sok szerencsét, drágám. - Nincs olyan, hogy szerencse.
Nem.
Nathan.
Körbejárok majd, megpróbálok odacsúsztatni pár választ, rendben?
Az csalás.
Tudod, hogy vicceltem.
Minden rendben lesz.
Négy óra harminc perc. Kezdhettek.
4n a négyzeten számú vonat egy 2n*2n négyzeten helyezkedik el.
Mindegyik négy szín egyikével van festve.
Minden 2*2-es négyzeten mind a négy szín megtalálható.
Minden 2*2-es négyzeten...
Minden 2*2-es négyzeten mind a négy szín megtalálható.
Bizonyítsa, hogy a vonatok...
Bizonyítsa, hogy a vonatok a 2n*2n négyzet sarkán...
Különböző színűek.
Biztos nehéz elveszíteni valakit, akit annyira szeretsz.
Mi baj, haver?
Nathan?
Nathan!
Nyisd ki az ajtót! Martin, nyisd ki az ajtót!
Nyisd ki az ajtót, Martin! Martin!
Nathan?
Nathan!
- Hova megy? - Nem tudom.
Menni akart, Julie. Láttam a szemében.
Sajnálom, nem akartam megállítani. Sajnálom.
Semmi baj.
Nathan?
Zhang Mei azt mondta, kedvel.
Értem.
Ez... jó dolog, nem?
És szerinted... talán,
te is hasonlóan érzel?
Nem tudom.
Próbáltam rájönni, de...
Találtam egy képletet, csak nem értem.
Nos, amennyire tudom, Nathan, még soha senki más nem értette.
Tudom, amikor... amikor vele vagyok,
másképp működik az agyam.
Furcsa a testem, nem tudom, mit jelent, miért fontos.
Miért fontos?
Mert...
Mert, amikor...
amikor valaki szeret,
azt jelenti, látnak benned valamit,
ami, úgy érzik, ér valamit. És...
ettől értékesebb leszel.
De nehéz lehet...
Tudod, mikor szeretsz valakit, és...
ő nem mutatja, hogy szeret, akkor...
Akkor egyenlőtlen.
Amikor... valakit, akit szeretsz,
elvesznek tőled...
úgy érzed, kevesebbet érsz, mint előtte.
Érted?
- Miért kellett mennie? - Nem tudom.
- Semmi értelme. - Tudom.
Soha nem is lesz. Baleset volt.
Mindennek volt értelme, mikor vele voltam.
De miért? Miért...
Mit tett, amit én nem?
Hogy segített megérteni dolgokat?
Nathan?
Nem tudom, megnevettetett, és...
sült krumplit dugott az orrába.
Mi?
Sült krumplit dugott az orrába?
Rendben, akkor én is azt csinálom.
Most már beszélsz velem?
Nathan?
Nathan.
Nathan, semmi baj. Minden rendben.
Fáj.
Tudom, kicsim. Nekem is.
Gyere ide. Semmi baj.
Semmi baj, kicsim. Minden rendben.
Hol van Zhang Mei?
Az állomásra ment.
Visszamész érte?
- Igen. - Akkor siessünk.
Mi?
Semmi.